ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 480/3369/20
адміністративне провадження № К/9901/15764/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (суддя: Воловик С.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року (судді: Бегунц А.О., Рєзнікова С.С., Мельнікова Л.В.) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Сумиобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови № 956 від 20 травня 2020 року "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686",
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
Акціонерне товариство "Сумиобленерго" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, відповідач), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20 травня 2020 року № 956 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інвестиційна програма на 2019 рік була ним виконана в повному обсязі, але з поправкою на погодні умови, складність робіт та тривалість їх виконання контрагентами.
При цьому позивач зазначив, що контрагенти своєчасно отримали розрахунок по запланованих роботах, однак виконали їх із запізненням.
Разом з тим позивач вказує, що станом на час проведення відповідачем перевірки інвестиційна програма у вартісному вираженні була виконана в повному обсязі та зауважує, що фактичний обсяг фінансування не тільки повністю відповідав плановому, а й частково перевищував його.
Водночас позивач наполягає на тому, що вказані обставини мали бути враховані відповідачем при прийнятті спірної постанови.
Також позивач зазначив, що внаслідок прийняття Комісією оскаржуваної ним постанови в АТ «Сумиобленерго» будуть відсутні джерела фінансування на відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням робіт на відповідних об`єктах інвестиційної програми і товариство зазнає збитків.
З цих підстав АТ «Сумиобленерго» вважає, що постанова № 956 від 20 травня 2020 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686» є незаконною, суперечить основним засадам тарифоутворення в енергетиці і порушує права та інтереси позивача щодо отримання тарифу на розподіл електричної енергії, який забезпечує відшкодування обґрунтованих витрат на проведення відповідної діяльності та отримання     прибутку.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено.
Рішення судів попередніх інстанції мотивовані тим, що АТ «Сумиобленерго» не було  виконано у визначені строки заходи Інвестиційної програми на 2019 рік, чим порушено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, але при вирішенні питання щодо зміни позивачу тарифів на розподіл електричної енергії у зв`язку з виявленням вказаного порушення та прийнятті спірної постанови Комісія зобов`язана була враховувати факти усунення ліцензіатом виявлених перевіркою порушень.
Суди попередніх інстанцій встановили, що оскаржувана позивачем постанова прийнята без урахування фактів виконання АТ «Сумиобленерго» на час перевірки заходів по програмах «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с. Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область» та «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) (заміна силових трансформаторів 1Т і 2Т, ВРП 35 кВ)», «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво», «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга) (заміна силового трансформатору 1Т, ВРП 35 кВ, АСУТП)», «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ» та «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево» (в рамках запланованих обсягів на 2019 рік)».
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що постанова № 956 від 20 травня 2020 року прийнята Комісією з порушенням норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття та без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів АТ «Сумиобленерго» і цілями, на досягнення яких вона спрямована. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
Відповідач у касаційній скарзі вказує на неповне встановлення судами попередніх інстанцій обставин цієї справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Нормативними підставами для касаційного оскарження судових рішень в цій справі відповідач зазначив пункт 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Скаржник на підтвердження своєї правової позиції посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17.
Скаржник наполягає на тому, що несвоєчасне виконання позивачем інвестиційної програми на 2019 рік та виявлення відповідних порушень лізензійних умов є достатньою підставою для зменшення тарифу на розподіл електричної енергії на вартість невиконаних об`єктів.
Скаржник звертає увагу на те, що за програмою інвестування виконаними вважаються об`єкти, які введені в експлуатацію, прийняті на баланс та щодо яких здійснено повне фінансування. Тому, на переконання скаржника, сам лише факт здійснення позивачем фінансування відповідних об`єктів не є підставою для звільнення його від відповідальності.    
На думку скаржника, суди попередніх інстанцій зазначені обставини не врахували та неправильно застосували норми матеріального права, зокрема п.п. 4.2, 4.6, 4.7 Порядку розроблення та подання на затвердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 04 вересня 2018 року № 955.
Скаржник посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання можливості дотримання вимог п.4.6 та п.4.7 Порядку № 955 без застосування норм пункту 4.2 Порядку № 955.
Скаржник звертає увагу на те, що повне виконання інвестиційної програми позивачем здійснено лише 30 червня 2020 року, а оскаржувана постанова Комісією прийнята 20 травня 2020  року.
Крім того, скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затверджений постановою НКРЕКП № 428 від 14 червня 2018 року, оскільки цей нормативний акт застосовується лише при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами і на теперішній час відсутні висновки Верховного Суду щодо можливості застосування Комісією норм вказаного Порядку при встановленні тарифів.
Скаржник зазначає, що питання щодо дотримання Комісією приписів наведеного Порядку могло бути предметом судового розгляду лише при перевірці прийнятої нею пстанови № 787 про накладення на позивача штрафу за порушення ліцензійних умов, але така постанова була предметом судового розгляду в іншій справі № 480/2675/20.
Скаржник вказує, що у зазначеній справі суди всіх трьох інстанцій відмовили АТ «Сумиобленерго» у задоволенні позову, визнали правомірною постанову Комісії № 787 про накладення на позивача штрафу за порушення ліцензійних умов та встановили невиконання ним інвестиційної програми на 2019 рік.
Скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанції при розгляді цієї справи № 480/3369/20 надали оцінку вказаній постанові Комісії № 787, яка не є предметом спору в цій справі, а не постанові № 956, яку оскаржує позивач.
Крім того, на переконання скаржника, судові рішення в цій справі призвели до втручання в його дискреційні повноваження.
Також скаржник вважає безпідставними висновки суду апеляційної інстанції про те, що прийняття Комісією спірної постанови суперечить Енергетичній стратегії України на період до 2035 року та наносить майнову шкоду АТ «Сумиобленерго».
Позиція інших учасників справи.
Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, наполягаючи на необґрунтованості та безпідставності доводів скаржника.
При цьому, у своєму відзиві позивач наголошує на тому, що застосування будь-якого способу державного регулювання цін повинно забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат та обґрунтованої прибутковості.
Позивач вказує, що вилучення зі структури тарифу коштів не може застосовуватися відповідачем всупереч або без дотримання вказаних принципів.
Позивач у своєму відзиві наводить доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позові та зазначає, що при прийнятті спірної постанови Комісія повинна була враховувати здійснені ним заходи щодо виконання інвестиційної програми на 2019 рік.
Також позивач зазначає, що суди попередніх інстанцій при вирішенні спору щодо протиправності постанови Комісії № 956 правомірно дослідили обставини щодо виконання ним вказаної вище інвестиційної програми, оскільки таке питання безпосередньо стосується предмета цього спору і не свідчить про те, що суди перевірили іншу постанову № 787 про накладення на нього штрафу, як на тому наполягає скаржник.
Позивач вказує, що у справі № 480/2675/20 ні постанова № 956 ні питання щодо правомірності або протиправності зменшення йому тарифу не перевірялися.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року (судді: Загороднюк А,Г., Єресько Л.О., Соколов В.М.) відкрито касаційне провадження за скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року призначено справу до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
АТ «Сумиобленерго» на виконання вимог частин третьої, четвертої статті 50 Закону України «Про ринок електричної енергії» розробило Інвестиційну програму на 2019 рік.
Листом № 10/11538 від 13 вересня 2018 року позивачем направило вказану інвестиційну програму до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Листом від 31 жовтня 2018 року відповідач повернув позивачу вказану інвестиційну програму на доопрацювання.
Листом від 05 березня 2019 року позивач надав відповідачу на погодження доопрацьований проєкт Інвестиційної програми на 2019 рік (а.с.108 т. 2).
Листом НКРЕКП від 21 лютого 2019 року також було повернуто    інвестиційну програму.
04 червня 2019 року, скоригувавши повернутий проєкт, АТ «Сумиобленерго» направило його на погодження відповідачу. 
18 червня 2019 року після відкритих слухань вказаний проєкт був погоджений Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 01 серпня 2019 року схвалений постановою НКРЕКП № 1620 та 06 серпня 2019 року затверджений головою правління ПАТ «Сумиобленерго». 
Враховуючи вказану Інвестиційну програму на 2019 рік постановою НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686 позивачу встановлено тариф на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги 123,23 грн/МВт год (без урахування ПДВ), для 2 класу напруги 944,72 грн/МВт год (без урахування ПДВ), а також визначено структуру тарифу.
21 лютого 2020 року відповідачем прийнято постанову № 454 про проведення позапланової виїзної перевірки ПАТ «Сумиобленерго».
10 березня 2020 року за результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт № 74, згідно з яким НКРЕКП дійшло висновку про порушення позивачем Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 1470 від 27 грудня 2017 року, а саме: підпункту 5 пункту 2.2. глави 2 на виконання якого ліцензіат зобов`язаний виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням і законодавством, а також підпункту 43 вказаного пункту, згідно з яким, ліцензіат зобов`язаний виконувати інвестиційну програму в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт та обсягів фінансування, визначених схваленою інвестиційною програмою.
У вказаному акті встановлено, що станом на 31 грудня 2019 року АТ «Сумиобленерго» не виконано 6 заходів Інвестиційної програми на 2019 рік по яких здійснено лише фінансування на суму 71442,54 тис. грн. (без ПДВ) (без урахування перевитрат в сумі 4 751,03 тис. грн. без ПДВ), а саме:
1) «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво»;
2) «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево» (в рамках запланованих обсягів на 2019 рік)»;
3) «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга) (заміна силового трансформатору 1Т, ВРП 35 кВ, АСУТП)»;
4) «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) (заміна силових тра;н 89;форматорів 1Т і 2Т, ВРП 35 кВ)»;
5) «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ»;
6) «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с. Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область».
В акті перевірки зафіксовано, що станом на 10 березня 2020 року з вказаних невиконаних у встановлений строк 6-ти заходів Інвестиційної програми на 2019 рік, позивачем були виконані такі заходи, як: «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с.    Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область» та «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) (заміна силових трансформаторів 1Т і 2Т, ВРП 35 кВ)».
При цьому, для виконання заходів Інвестиційної програми по всіх шести пунктах позивачем укладені договори підряду, а саме:
- договір підряду від 21 жовтня 2019 року № 3351/2110/10, укладений з ТОВ «Енерджі сервіс» предметом якого є «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво»;
- договір підряду від     20 листопада 2019 року №     3381/2011/8, укладений з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль - Волинцево» (1 черга)»;
- договір підряду від 20 листопада 2019 року №     3343/2011/9, укладений з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції ПО кВ «Краснопілля» (1- 3 черга)»;
-договір підряду від 24 вересня 2019 року № 3297/2409/4, укладений з ТОВ «Енерджі Сервіс» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1,2, 3 черга)»;
-договір підряду від 24 вересня 2019 року № 3298/2409/3, укладений з ТОВ «Енерджі Сервіс» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ»;
- договір підряду від 25 жовтня 2019 року № 3344/2510/7 укладений з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» ПАТ «Сумиобленерго» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с. Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область».
Зазначені договори підряду, які укладалися АТ «Сумиобленерго» з метою виконання вищевказаних 6 заходів ІП 2019 були предметом дослідження під час проведення перевірки відповідачем.
Всі перелічені договори підряду мають ідентичні умови, зокрема у п. 4.2.2 кожного з договорів зазначається, що за наявності фінансування замовник, тобто - АТ «Сумиобленерго» має право, але не зобов`язаний здійснити повну або часткову попередню оплату робіт.
Оплата по вказаних договорах підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а саме:
- виконання договору підряду від 21 жовтня 2019 року № 3351/2110/10 підтверджується платіжними дорученнями від 24 жовтня 2019 року № 0003178998, від 29 жовтня 2019 року № 0003180618, від 31 жовтня 2019 року № 0003181554, від 18 листопада 2019 року № 0003183480, від 26 листопада 2019 року № 0003184596, від 05 грудня 2019 року№ 0003186869, від 06 грудня 2019 року № 0003187025, від 10 грудня 2019 року № 0003187851, від 23 грудня 2019 року № 0003189736, за якими підрядній організації позивачем перераховано 17289658,33 грн. (без ПДВ);
- виконання договору підряду від 20 листопада 2019 року № 3381/2011/8 АТ «Сумиобленерго» підтверджується платіжними дорученнями від 27 листопада 2019 року № 0003185958, від 24 грудня 2019 року №    0003190358 підрядній організації перераховано 5836875,00 грн. (без ПДВ);
- виконання договору підряду від 20 грудня 2019 року № 3343/2011/9 АТ «"Сумиобленерго» підтверджується платіжними дорученнями від 27 листопада 2019 року № 0003185959, від 05 грудня 2019 року № 0003186868, від 24 грудня 2019 року № 0003190359 підрядній організації перераховано 27956422,50 грн. (без ПДВ);
- виконання договору підряду від 24 вересня 2019 року № 3297/2409/4 АТ «Сумиобленерго» підтверджується платіжними дорученнями від 26 вересня 2019 року № 0003175707, від 10 грудня 2019 року №    0003187850, від 23 грудня 2019 року № 0003189737 підрядній організації перераховано 16736193,33 грн. (без ПДВ);
- виконання договору підряду від 24 вересня 2019 року № 3298/2409/3 АТ «Сумиобленерго» підтверджується платіжними дорученнями від 26 вересня 2019 року № 0003175706, від 23 грудня 2019 року №    0003189738 підрядній організації перераховано 6104225,00 грн. (без ПДВ);
- виконання договору підряду від 25 жовтня 2019 року № 3344/2510/7 АТ «Сумиобленерго» підтверджується платіжними дорученнями від 30 жовтня 2019 року № 0003181239, від 24 грудня 2019 року № 0003190356 підрядній організації перераховано 2270199,17 грн. (без ПДВ),
Договір підряду від 21 жовтня 2019 року № 3351/21 10/10, укладений з ТОВ «Енерджі сервіс», предметом якого є «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка - Боброво», виконано на 26 % у вартісному вираженні робіт виконано на 5399534,26 грн. (з ПДВ).
За договором підряду від 20 листопада 2019 року № 3381/2011/8, укладеним з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль- Волинцево» (1 черга)» на 31 грудня 2019 року стан виконання підрядних робіт зафіксований не було, оскільки цей об`єкт є перехідним на 2020 рік, згідно з п. 5.2 цього договору строки виконання та закінчення всіх робіт визначений до 30 червня 2020 року.
Договір підряду від 20 листопада 2019 року № 3343/2011/9, укладений з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції ПО кВ «Краснопілля» (1- 3 черга)» виконано на 54 %, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (КБ-2в), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3), актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт. Змонтовано частину основного обладнання. У вартісному вираженні робіт виконано на 17970762,65 (з ПДВ).
Договір підряду від 24 вересня 2019 року № 3297/2409/4, укладений з ТОВ «Енерджі Сервіс» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга)" виконано на 84 %, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (КБ-2в), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3), актами вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт. Станом на 31 грудня 2019 року підрядник не встановив допоміжне силове обладнання. У вартісному вираженні робіт виконано на 16760666,40 грн. (з ПДВ).
Договір підряду від 24 вересня 2019 року № 3298/2409/3, укладений з ТОВ «Енерджі Сервіс» предметом якого є «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ» виконано на 22,5 %, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (КБ-2в), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3). У вартісному вираженні робіт виконано на 1571600,59 грн. (з ПДВ).
Договір підряду від 25 жовтня 2019 року № 3344/2510/7, укладений з ТОВ «Проматом» предметом якого є «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» ПАТ «Сумиобленерго» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с. Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область" виконано на 76 %, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (КБ-2в), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3), актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт. Основне обладнання змонтоване. У вартісному вираженні робіт виконано на 2059804,83 грн (з ПДВ).
Складання проміжних актів приймання виконаних робіт передбачено абз. 2 п. 6.15 кожного з перелічених вище договорів підряду.
Згідно абз. 1 п. 6.15 з перелічених вище договорів підряду здавання приймання виконаних робіт здійснюється спільно уповноваженими представниками сторін за актом приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в), актом приймання-передачі змонтованого устаткування та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).
Станом на час закінчення позапланової перевірки, а саме на10 березня 2020 року, 2 з 6-ти вищевказаних заходів інвестиційної програми 2019 року виконані, що підтверджуються довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витратами за лютий 2020 року, актом приймання виконаних робіт за лютий 2020 року, актом вартості устаткування, згідно договору підряду від 25 жовтня 2019 року № 3344/2510/7 та довідками про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2020 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року, актами вартості устаткування згідно договору підряду від 24 вересня 2019 року № 3297/2409/4.
08 квітня 2020 року на підставі висновків акта перевірки про порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, НКРЕКП прийнято постанову № 787 про накладення штрафу на позивача в розмірі 1700000,00 грн. 
Вказана постанова про накладення штрафу в частині пунктів 1, 4 була оскаржена позивачем до суду.
Рішенням Сумського окружного суду від 30 червня 2020 року по справі № 480/2675/20, яке набрало законної сили, предметом розгляду якого були оскарження пунктів 1 та 4 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері енергетики та комунальних послуг № 787 від 08 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні позову АТ «Сумиобленерго».
Пунктом 2 вказаної постанови НКРЕКП, Департамент із регулювання відносин у сфері енергетики, у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язано підготувати та винести на засідання комісії проєкт рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на розподіл електричної енергії ПАТ «Сумиобленерго» шляхом його зміни в бік зменшення на вартість невиконаних об`єктів розділу І Інвестиційної програми на 2019 рік, а саме: на суму 71442,54 тис. грн.
20 травня 2020 року після відкритих обговорень зазначеного проєкту та розгляду зауважень АТ «Сумиобленерго» НКРЕКП прийнято постанову № 956 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686».
Вказаною постановою позивачу встановлено тарифи на розподіл електроенергії, зокрема, для 1-го класу напруги 119,63 грн/МВт год (без урахування ПДВ); для 2-го класу напруги 914,41 грн/МВт (без урахування П 44;В;), а також визначено структуру тарифів.
Цією постановою Комісія змінила для АТ «Сумиобленерго» тариф на послуги з розподілу електричної енергії, зменшивши його на суму 71442,54 тис. грн. без урахування податку на додану вартість, у зв`язку із невиконанням 6 заходів Інвестиційної програми на 2019 рік у встановлений строк, тобто до 31 грудня 2019 року по яких на цю суму (без урахування перевитрат) здійснено лише фінансування, а саме:
- «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво» проведено фінансування на суму 17289,66 грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні на суму 15719, 30 грн. без ПДВ;
- «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево» (в рамках запланованих обсягів на 2019 рік)» проведено фінансування на суму 5836,88 тис. грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні на суму 5442,69 тис. грн. без ПДВ;
- «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга) (заміна силового трансформатору 1Т, ВРП 35 кВ, АСУТП)" проведено фінансування на суму 27956,42 тис. грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні на суму 26627,70 тис. грн. без ПДВ;
- «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) (заміна силових трансформаторів 1Т і 2Т, ВРП 35 кВ)" проведено фінансування на суму 16736,19 тис. грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні на суму 15940,75 тис. грн. без ПДВ;
- «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 Кв» проведено фінансування на суму 6104,23 тис. грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні на суму 5549,80 тис. грн. без ПДВ;
- «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана» з встановленням пристроїв компенсації реактивної потужності напругою 10 кВ с. Вільшана, Недригайлівський район, Сумська область» проведено фінансування на суму 2270,20 тис. грн. без ПДВ при запланованому фінансуванні 2162,30 грн. без ПДВ.
22 квітня 2020 після розміщення на веб-сайті НКРЕКП повідомлення про оприлюднення проєкту постанови щодо перегляду тарифів АТ «Сумиобленерго» на послуги з розподілу електричної енергії позивач надав на відкрите обговорення вказаної постанови свої заперечення та документи на підтвердження виконання таких заходів Інвестиційної програми, як «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво», «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга) (заміна силового трансформатору 1Т, ВРП 35 кВ, АСУТП)», «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ» та «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево» (в рамках запланованих обсягів на 2019 рік)».
Станом на 30 квітня 2020 року повністю виконано роботи по об`єкту «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка - Боброво», що підтверджуються довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2020 року, актами № 2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року, актами вартості устаткування, що придбавається виконавцем, згідно договору підряду від 21 жовтня 2019 року № 3351/2110/10.
Також, станом на 30 квітня 2020 року частково виконані роботи по об`єктах інвестиційної програми на 2019 рік, а саме, по об`єкту «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга) (заміна силового трансформатору 1Т, ВРП 35 кВ, АСУТП)» на загальну суму 18938,6945 тис. грн. (без ПДВ); по об`єкту «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ" на загальну суму 4270,9553 тис. грн. (без ПДВ); по об`єкту «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль - Волинцево» на загальну суму 4532,11 тис. грн. (без ПДВ).
06 травня 2020 року за результатами відкритого обговорення вказаного проєкту постанови, прийнято рішення про його винесення на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, без урахування зауважень та пропозицій АТ «Сумиобленерго».
Станом на 30 червня 2020 року АТ «Сумиобленерго» виконало всі об`єкти інвестиційної програми 2019, які станом на 30 квітня 2020 року залишались виконаними частково, про що листом від 10 липня 2020 року № 24/9516 повідомлено відповідача.    Всі 6 об`єктів інвестиційної програми 2019 введені в експлуатацію.
Не погоджуючись з постановою відповідача від 20 травня 2020 року № 956 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686", позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення, регламентовано Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року №    1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII).
Статтею 17 вказаного Закону № 1540-VIII встановлено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор (НКРЕКП), зокрема, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; розробляє та затверджує ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, порядки контролю за дотриманням вимог законодавства у відповідній сфері регулювання та ліцензійних умов, інші нормативні акти; контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності; встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу; схвалює/затверджує інвестиційні програми (плани розвитку) суб`єктів у випадках, встановлених законом, та вносить зміни до них відповідно до затвердженого порядку.
Згідно з статтею 19 Закону № 1540-VIII, НКРЕКП здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
Відповідно до частини 5 вказаної статті, за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
При цьому, підпунктом 7 частини 4 статті 19 Закону № 1540-VIII передбачено, що за результатами перевірки, НКРЕКП має право прийняти рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.
Процедура організації та проведення перевірок, порядок оформлення їх результатів, права й обов`язки голови та членів комісії з перевірки, права й обов`язки уповноваженої особи ліцензіата, контроль за виконанням рішень НКРЕКП, а також порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов, установлені Порядком контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженим постановою НКРЕКП № 428 від 14 червня 2018 року (далі - Порядок № 428).
Згідно з пунктом 7.1 розділу 7 Порядку № 428, за результатами проведених планових та позапланових перевірок складається акт перевірки за формою, наведеною в додатку 18 до Порядку.
Форма акта перевірки є уніфікованою формою. Переліки питань перевірки є однаковими для суб`єктів господарювання всіх ступенів ризику, щодо яких здійснюються заходи державного контролю.
В акті планової перевірки відображається інформація з перевірки питань, визначених переліками питань для відповідних сфер енергетики та комунальних послуг (додатки 4 - 17).
В акті позапланової перевірки відображається інформація з перевірки питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки, а в разі виявлення порушення - його детальний опис з посиланням на відповідну норму законодавства та/або ліцензійних умов.
Отримані від уповноважених осіб ліцензіата в ході перевірки документи, пояснення з питань, що стосуються предмета перевірки, долучаються до акта перевірки у вигляді додатків.
Пунктом 7.4. розділу 7 Порядку № 428 передбачено, що у разі виявлення порушень, акт про результати перевірки вноситься на засідання НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акта перевірки, але не пізніше тридцяти робочих днів з дня отримання ліцензіатом акта про результати перевірки. Письмові пояснення та обґрунтування є невід`ємною частиною акта перевірки.
За результатами розгляду приймається рішення про застосування до ліцензіата санкцій, заходів державного регулювання, передбачених законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про ринок природного газу» та «Про теплопостачання».
Відповідно до пункту 10.1 розділу 10 Порядку № 428, у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов, НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій, з дотриманням принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.
При цьому, пунктом 10.3 розділу 10 встановлено, що в разі повного або часткового усунення ліцензіатом порушень ліцензійних умов, виявлених під час перевірки, до моменту прийняття рішення на засіданні НКРЕКП, що обов`язково підтверджується відповідними документами, факт усунення враховується при прийнятті рішення щодо застосування до ліцензіата санкцій та/або заходів регуляторного впливу.
Вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності, визначено Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 1470 від 27 грудня 2017 року (далі - Ліцензійні умови).
Згідно з підпунктом 5 пункту 2.2 розділу 2 Ліцензійних умов, при провадженні ліцензованої діяльності, ліцензіат повинен виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та законодавством. Також, на виконання підпункту 43 вказаного пункту, ліцензіат зобов`язаний виконувати схвалену НКРЕКП інвестиційну програму в повному обсязі, відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт та обсягів фінансування.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.6, 4.7 розділу 4 Порядку розроблення та подання на затвердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу, затверджених Постановою НКРЕКП № 955 від 04 вересня 2018 року (далі - Порядок № 955), ліцензіат зобов`язаний виконувати схвалені НКРЕКП інвестиційні програми в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні.
Виконаними вважаються об`єкти, які введені в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, прийняті на баланс та щодо яких здійснено повне фінансування. Роботи, які мають перехідний характер, вважаються виконаними, якщо по них складено акти виконаних робіт та/або акти приймання-передавання згідно з умовами відповідного договору та здійснено оплату відповідно до цих актів або здійснені авансові платежі, якщо це передбачено схваленою інвестиційною програмою.
Об`єкти (заходи), які були профінансовані ліцензіатом, але не передбачені схваленою інвестиційною програмою або передбачені у меншій кількості, не враховуються як виконання інвестиційної програми, крім випадків відхилення не більше ніж ± 5 % від схвалених фізичних обсягів по лінійних об`єктах електричних мереж 0,4 - 20 кВ, з відповідним внесенням змін до проектно-кошторисної документації.
Профінансованими вважаються заходи інвестиційних програм (далі - ІП), щодо яких здійснено фактичну оплату грошовими коштами.
У разі недофінансування заходів ІП базового періоду з причин, незалежних від ліцензіата може продовжити фінансування цих заходів до 20 числа місяця, наступного після закінчення періоду дії цієї ІП, за рахунок коштів, отриманих як джерело фінансування ІП базового періоду.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку, що порушення ліцензіатом ліцензійних умов у зв`язку з недотриманням запланованих інвестиційною програмою етапів, обсягів робіт або обсягів фінансування є підставою для застосування НКРЕКП до такого ліцензіата відповідних санкцій та/або заходів регуляторного впливу, зокрема у вигляді встановлення чи зміни тарифу на товари (послуги).
Разом з тим, НКРЕКП, приймаючи відповідне рішення зобов`язана враховувати факти усунення ліцензіатом виявлених перевіркою порушень, якщо такі мають місце, а також повне та/або часткове виконання ним об`єктів інвестиційної програми.
Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, АТ «Сумиобленерго» здійснило повне фінансування об`єктів за інвестиційною програмою на 2019 рік у межах визначених нею строків та з дотриманням п.    4.6 та п.    4.7 Порядку № 955, тобто виконало покладені на нього зобов`язання в цій частині, залучивши відповідних контрагентів, уклавши з ними договори і сплативши кошти за такими договорами.
Крім того, станом на день завершення перевірки позивача ним було повністю виконано в розумінні п. 4.2 Порядку № 955 два з шести об`єктів вказаної інвестиційної програми («Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) та «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана»), а станом на 30 квітня 2020 року, тобто до прийняття відповідачем спірної постанови 20 травня 2020 року, повністю виконано роботи ще по одному об`єкту («Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво») та частково по інших трьох об`єктах («Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево»; «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга); «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ»).
При цьому, вказані обставини неодноразово доводилися позивачем до відома Комісії з наданням відповідних доказів, але залишилися поза увагою відповідача при вирішенні питання щодо зниження позивачу тарифів.
З огляду на це, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зазначені обставини безпідставно не були враховані відповідачем при прийнятті спірної постанови № 956.
Доводи скаржника про те, що несвоєчасне виконання позивачем інвестиційної програми на 2019 рік та виявлення відповідних порушень лізензійних умов є достатньою підставою для зміни йому в бік зменшення тарифу на розподіл електричної енергії на вартість невиконаних об`єктів, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки, як вбачається з вищевикладеного та п.п. 10.3 пункту 10 Порядку  № 428 для застосування до ліцензіата негативних наслідків за таке порушення Комісія зобов`язана врахувати фактичний стан виконання ним відповідної програми станом на момент прийняття рішення. 
У контексті аналізу наведених доводів скаржника колегія суддів зазначає, що кошти за проведення відповідних запланованих заходів по інвестиційній програмі за 2019 рік підрядникам перераховані до кінця 2019 року, а тому кошти, які заплановані на освоєння заходів інвестиційної програми за 2019 рік фактично не можуть бути відраховані з тарифу на час прийняття спірного рішення по об`єктах, що введені в експлуатацію.  
Твердження скаржника про те, що повне виконання інвестиційної програми позивачем здійснено лише 30 червня 2020 року, а оскаржувана постанова Комісією прийнята 20 травня 2020 року судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини були встановлені судами попередніх інстанцій при з`ясування спірних правовідносин та не мали вирішального значення при розгляді цієї справи.
Твердження скаржника про те, що суди попередніх інстанцій не врахували та неправильно застосували норми матеріального права, зокрема п.п. 4.2, 4.6, 4.7 Порядку № 955 спростовуються матеріалами цієї справи, зокрема мотивувальними частинами оспорюваних скаржником рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Колегія суддів зазначає, що станом на час прийняття відповідачем спірної постанови № 956 позивачем не було повністю виконано всі шість об`єктів інвестиційної програми на 2019 рік, а було повністю виконано три з них і три - частково, що й мало бути встановлено та враховано Комісією. Комісія без будь - якого обґрунтування вважала невиконаними всі 6 об`єктів. Саме ці обставини при прийнятті судових рішень в цій справі мали вирішальне значення та детально проаналізовані судами попередніх інстанцій, зокрема із застосуванням п.п. 4.2, 4.6, 4.7 Порядку № 955 та з урахуванням вимог п.п. 10.1, 10.3. пункту 10 Порядку № 428.
Відповідно до пункту п.п. 10.3  Порядку № 428 у разі повного або часткового усунення ліцензіатом порушень ліцензійних умов, виявлених під час перевірки, до моменту прийняття рішення на засіданні НКРЕКП, що обов`язково підтверджується відповідними документами, факт усунення враховується при прийнятті рішення щодо застосування до ліцензіата санкцій та/або заходів регуляторного впливу.
Доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували Порядок № 428, який застосовується при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки таким Порядком передбачено, зокрема, відповідальність ліцензіата за порушення ліцензійних умов у зв`язку з недотриманням запланованих інвестиційною програмою етапів, обсягів робіт або обсягів фінансування у вигляді застосування до нього НКРЕКП відповідних заходів регуляторного впливу у вигляді встановлення чи зміни тарифу на товари (послуги). Саме такі заходи й були застосовані до позивача спірною постановою № 956.
Твердження скаржника про те, що на теперішній час відсутні висновки Верховного Суду щодо можливості застосування Комісією норм вказаного Порядку № 428 при встановленні тарифів колегія суддів відхиляє, оскільки необхідність застосування суб`єктом владних повноважень чинного нормативно-правового акта у межах правовідносин, на які він поширюється, не залежить від наявності відповідної судової практики.
З огляду на викладене вище, колегія суддів також відхиляє доводи скаржника про те, що питання щодо дотримання Комісією приписів наведеного Порядку могло бути предметом судового розгляду лише при перевірці прийнятої нею постанови № 787 про накладення на позивача штрафу за порушення ліцензійних умов, але така постанова була предметом судового розгляду в іншій справі № 480/2675/20.
Доводи скаржника про те, що у зазначеній справі суди всіх трьох інстанцій відмовили АТ «Сумиобленерго» у задоволенні позову, визнали правомірною постанову Комісії № 787 про накладення на позивача штрафу за порушення ліцензійних умов та встановили невиконання ним інвестиційної програми на 2019 рік суд касаційної інстанції до уваги не приймає, оскільки предметом судового спору у цій справі № 480/3369/20 є зовсім інша постанова Комісії № 956, якою до позивача застосовано не штрафні санкції, а заходи регуляторного впливу, що мають іншу правову природу.
Твердження скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанції при розгляді цієї справи № 480/3369/20 надали оцінку вказаній постанові Комісії № 787, яка не є предметом спору в цій справі, а не постанові № 956, яку оскаржує позивач, спростовуються матеріалами цієї справи, зокрема мотивувальними частинами рішень судів першої та апеляційної інстанцій, з яких вбачається, що постанова № 787 була зазначена лише при встановленні відповідних обставин справи. При цьому, суди також встановили факт її оскарження позивачем до суду та ухвалення судами у справі №    480/2675/20 відповідних рішень.
Доводи скаржника про те, що судові рішення в цій справі призвели до втручання в його дискреційні повноваження колегія суддів відхиляє, оскільки такі повноваження у контексті спірних правовідносин були реалізовані відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови № 956, що призвело до порушення відповідних прав та охоронюваних законом інтересів позивача і, відповідно до статті 2 КАС України, підлягають судовому захисту.
В частині судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейським Судом з прав людини вироблено позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки" від 31.07.2008 року, рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" від 22.11.1995 року, рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру" від 21.07.2011 року, рішення у справі "Путтер проти Болгарії" від 02.12.2010 року).
Крім того, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення у справі "Волохи проти України" від 02.11.2006 року, рішення у справі "Malone v. United Kindom" від 02.08.1984 року).
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 820/5866/17, у рішенні від 05 серпня 2019 року у справа № П/9901/243/19.
Доводи скаржника щодо безпідставності висновків суду апеляційної інстанції про те, що прийняття Комісією спірної постанови суперечить Енергетичній стратегії України на період до 2035 року та наносить майнову шкоду АТ «Сумиобленерго» колегія суддів відхиляє, оскільки неврахування відповідачем усунених позивачем порушень та фактичного відсотку виконаних об`єктів, які до моменту прийняття спірної постанови склали 64894,298 тис. грн., призводить до того, що тарифи на розподіл електричної енергії для АТ «Сумиобленерго», що встановлені оскаржуваним рішенням, не забезпечують покриття економічно обґрунтованих витрат, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості, що може позначитися на економічному стані Сумського регіону.
З доводами скаржника про те, що за програмою інвестування виконаними вважаються об`єкти, які введені в експлуатацію, прийняті на баланс та щодо яких здійснено повне фінансування, і що сам лише факт здійснення позивачем фінансування відповідних об`єктів не є підставою для звільнення його від відповідальності, колегія суддів касаційного суду погоджується, проте звертає увагу, що відповідачем при прийнятті спірного рішення безпідставно не прийнято до уваги доводи позивача про кількість введених в експлуатацію об`єктів та вартість таких робіт, саме на момент прийняття спірного рішення (п.п.10.3 п.10 Порядку № 428). 
Верховний Суд нагадує, що касаційна скарга у справі, у тому числі, подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.
Так, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі     №     910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19,     пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №     910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №     2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №     757/31606/15-ц).
Скаржник вказує, що суди не врахували висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, але з цього приводу колегія суддів зазначає, що предметом спору у зазначеній справі були зовсім інші правовідносини щодо стягнення збитків, завданих позивачу органами поліції у зв`язку із втратою майна та обставини, які відрізняються від предмета судового спору та обставин в цій справі. Тому, висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у вказаній постанові, не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору.
Таким чином, колегією суддів Верховного Суду встановлено, що правовідносини, які вирішувалися у цих справах не є подібними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності постанови № 956 від 20 травня 2020 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686» та наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення цього позову.
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які належним чином перевірені судами попередніх  інстанцій. 
Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Європейський суд з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначив, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс    Торіха проти Іспанії» (Ruizv. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення. 
За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Загороднюк 

судді                                                                                           Л.О. Єресько 

                                                                                          В.М. Соколов