ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/1194/17 (923/295/20)	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

представники сторін у судове засідання не з`явилися          

розглянувши заяву Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового рішення
в межах розгляду апеляційної скарги Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради
на рішення Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 (суддя суду першої інстанції - Немченко Л.М., час і місце оголошення рішення: 06.11.2020 (повний текст складено - 17.11.2020), м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області)  
у справі №923/1194/17 (923/295/20)
за позовом:   Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради
до Відповідача-1: Управління комунальної власності Херсонської міської ради
Відповідача - 2: Фізичної особи ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Херсонської міської ради
про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Управління комунальної власності Херсонської міської ради та до фізичної особи ОСОБА_1 , якою просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.06.2017 № 1084, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 .
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради задоволено; рішення Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 по справі № 923/1194/17 (923/295/20) скасовано; прийнято нове рішення, а саме: «Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.06.2017 № 1084, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 .»
14.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Комунального  підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Позивач у цій заяві просив прийняти додаткову постанову у справі № 923/1194/17 (923/295/20) та стягнути з Управління комунальної власності Херсонської міської ради та ОСОБА_1 судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви КП "Таврійський" про винесення додаткового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Богатир К.В., судді Бєляновський В.В., Поліщук Л.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.07.2021.
Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 193 від 19.07.2021, у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії Поліщук Л.В. у період з 05.07.2021 по 29.07.2021 відповідно до наказу Голови суду від 07.06.2021 № 147-в у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/1194/17(923/295/20).
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 справу № 923/1194/17(923/295/20) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Бєляновський В.В., Мишкіна М.А.
На момент надходження заяви КП "Таврійський" про винесення додаткового рішення, матеріали справи № 923/1194/17(923/295/20) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
За відсутності вільного доступу до матеріалів справи, у колегії суддів відсутня можливість вирішити питання про винесення додаткового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви Комунального  підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового рішення №923/1194/17(923/295/20) до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Херсонської області невідкладно надіслати матеріали справи № 923/1194/17(923/295/20) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
23.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Управління комунальної власності Херсонської міської ради надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Управління комунальної власності Херсонської міської ради вважає суму витрат на професійну правничу допомогу завищеною, не доведеною та недоцільною з огляду на наступне:
-          безпосереднім обов`язком та оплачуваною роботою ліквідатора КП «Таврійський» Ляшко О.В. є звернення до суду з метою захисту прав банкрута та повернення його майна, не зрозумілим залишається передоручення вказаних обов`язків іншому представнику, через які буде понесено додаткові судові витрати, яких можна було б уникнути, якби ліквідатор сумлінно виконував свої обов`язки;
-          відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України Ляшко Олександр Віталійович починаючи з 12.06.2002 має повноваження адвоката, отже володіючи достатньою компетентністю, він міг самостійно звернутись з даним позовом, виконавши свою безпосередню роботу, без залучення інших представників;
-          КП «Таврійський», зокрема в особі адвоката Хромченко О.С. не вперше звертається із позовними вимогами до управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання недійсними договорів, які є аналогічними і позову у цій справі адже зміст позовних заяв і в цій справі, і в інших справах є подібним, за виключенням того, що різняться відомості про нерухоме майно, яке є предметом договорів (документи, додані до позовних заяв, також майже одні й ті ж);
-          Згідно з відомостями інтернет сервісу замовлення послуг адвоката у місті Херсоні, вартість послуг адвоката по складанню позовної заяви до господарського суду складає 500 грн, в той час, коли адвокатом Хромченко О.С., яка має стаж адвокатської діяльності менше трьох років, що також свідчить про завищення вартості її послуг з огляду на її незначний стаж роботи адвокатом, та відповідно, нижчий рівень досвіду ведення подібних справ у порівнянні з набагато досвідченішими адвокатами, які визначають таку високу вартість своїх послуг, заявлено аж 3 000,00 грн за підготовку позовної заяви;
-          витрати на правову допомогу адвоката Хромченко О.С. не є неминучими і ліквідатор, який отримує грошові кошти за цю ж саму роботу, що проведена адвокатом (бо саме на нього покладено право по зверненню до суду від імені боржника), міг би виконати свої обов`язки та подати позов самостійно.
Керуючись викладеним вище, відповідач-1 просить суд відмовити Комунальному підприємству «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради у стягненні з управління комунальної власності Херсонської міської ради та ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 11 000,00 грн у повному обсязі (покласти витрати на Позивача), або переглянути та зменшити розмір таких витрат.
26.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 923/1194/17(923/295/20).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 призначено розгляд заяви Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20)   на 22 вересня 2021 о 16:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; запропоновано ОСОБА_1 надати заперечення на заяву Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про винесення додаткового рішення.
Дану ухвалу було складено та підписано 13.09.2021 у зв`язку з перебуванням членів колегії суддів: судді Богатиря К.В. та судді Бєляновського В.В. у щорічній відпустці у період з 26.07.2021 по 27.08.2021, на підставі наказу Голови суду від 01.07.2021 №184-в та перебування судді зі складу колегії Мишкіної М.А. у щорічній відпустці у період з 05.08.2021 по 10.09.2021, на підставі наказу Голови суду від 16.07.2021 №197-в.
22.09.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021, якою призначено розгляд заяви Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20)   на 22 вересня 2021 о 16:30 направлялася на електронну адресу сторін у справі 17.09.2021 та була отримана ними в цей же день, що підтверджується наявними у матеріалах справи роздруківками з електронної пошти.
Окрім того, сторони були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання телефонограмами від 17.09.2021.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від     13.09.2021, якою призначено розгляд заяви Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20)   на 22 вересня 2021 о 16:30, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 16.09.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 22.09.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути заяву Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20), до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду заяви у даній справі у строки, встановлені ГПК України, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд заяви Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20) по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін у справі, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Розглянувши заяву Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20) колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Заяву Комунального  підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 923/1194/17(923/295/20) обґрунтовано тим, що позивачем було понесені витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції і витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, а судом апеляційної інстанції не відображено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 5-7 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі   ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі № 756/2114/17).
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Першою заявою Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради по суті справи була позовна заява, до якої було додано попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат. 
Окрім того, Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради звернулося із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, разом з доказами понесення таких витрат, 18.05.2020, тобто у строк встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
На підтвердження понесених судових витрат під час розгляду справи у суді першої  інстанції у матеріалах справи містяться наступні докази:
-          копія договору про надання правової допомоги від 18.03.2020 року б/н (далі-Договір);
-          копія рахунку-фактури № 002 від 27.04.2020;
-          копія платіжного доручення № 49 від 13.05.2020 про оплату адвокатського гонорару;
-          копія виписки з банківського рахунку від 13.05.2020;
-          оригінал квитанції №0.0.1660269800.1 про сплату судового збору у сумі 2  102,00 грн за подачу позовної заяви;
-          акт наданих послуг від 06.11.2020.
На підтвердження понесених судових витрат під час розгляду справи у суді апеляційної  інстанції у матеріалах справи міститься оригінал платіжного доручення №54 від 24 листопада 2020 року про сплату судового збору у сумі 3  153,00 грн за подачу апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1.1. Договору, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту наступну правову допомогу:
-          підготовка та подання позову від імені Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради до Управління комунальної власності Херсонської міської ради та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.06.2017 № 1084;
-          представництво інтересів клієнта за позовом Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради до Управління комунальної власності Херсонської міської ради та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.06.2017 № 1084;
-          надання консультацій з питань, що стосуються розгляду зазначеної справи;
-          формування правової позиції по справі;
-          ознайомлення з матеріалами справи, документами клієнта;
-          складання адвокатських запитів, процесуальних та інших документів, пов`язаних з розглядом даного позову.
Відповідно до п. 3.1. Договору, Гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до п. 3.2. Договору, Гонорар складається з суми вартості наданої правової допомоги, тарифи на яку  узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до Договору, його розмір фіксується в актах наданих послуг.
Відповідно до п. 3.4. Договору, факт надання правової допомоги підтверджується актом наданих послуг.
Відповідно до п. 3.5. Договору, підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура.
Додатком № 1 до договору від 18.03.2020 б/н про надання правової допомоги визначено розмір адвокатського гонорару при наданні правової допомоги.
Даним актом встановлено, що розмір гонорару складає 11  000,00 грн, а саме:
-          ознайомлення з матеріалами справи (документами клієнта) - 1 000,00 грн;
-          аналіз чинного законодавства та судової практики - 1  500 грн;
-          формування правової позицій - 900,00 грн
-          підготовка та подання позовної заяви до суду - 3  000,00 грн;
-          підготовка копій документів та направлення їх сторонам у справі 1  000,00 грн;
-          складання відповіді на відзив, заперечення, пояснень щодо позову або відзиву - 600,00 грн;
-          представництво в суді першої інстанції - 3  000,00 грн.
27 квітня 2020 року адвокат Хромченко О.С. виставила позивачу рахунок-фактуру №002 на оплату адвокатського гонорару згідно договору про надання правової допомоги від 18.03.2020 б/н на суму 11  000,00 грн.
Платіжним дорученням № 49 від 13.05.2020 позивач оплатив адвокату Хромченко О.С. адвокатський гонорар згідно договору від 18.03.2020. Факт оплати наданих адвокатських послуг також підтверджується випискою по рахунках адвоката Хромченко О.С.
Відповідно до акту наданих послуг від 06.11.2020 сторони склали цей акт на виконання договору про надання правової допомоги від 18.03.2020 б/н про те, що адвокатом Хромченко О.С. була надана КП «Таврійський» наступна правова допомога: 1) ознайомлення з матеріалами справи (документами клієнта); 2) аналіз чинного законодавства та судової практики; 3) формування правової позицій; 4) підготовка та подання позовної заяви до суду; 5) підготовка копій документів та направлення їх сторонам у справі; 6) складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень щодо позову або відзиву, клопотань до суду, адвокатських запитів; 7) представництво в суді першої інстанції.
Актом встановлено, що підписанням цього акту клієнт підтверджує факт належного отримання правової допомоги, вартість якої складає 11  000,00 грн відповідно до положень Договору про надання правової допомоги від 18.03.2020 б/н.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 було здійснено висновок про те, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.
Відповідно, обґрунтованість її стягнення підлягає оцінці з урахуванням співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
У даному випадку сторони у договорі узгодили фіксований розмір гонорару за кожен вид наданої професійної правничої допомоги під час судового розгляду у суді першої інстанції, який не залежить від витраченого адвокатом часу.
Наявний у акті наданих послуг від 06.11.2020 детальний опис робіт, жодним чином не спростовує, що при укладанні договору та додаткової угоди сторони узгодили фіксований розмір гонорару за кожен вид послуг, а не погодинну оплату.
З огляду на викладене вище, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що витрати часу на певні види робіт були завищеними, оскільки позивач не узгоджував зі своїм представником погодинну оплату.
Посилання Відповідача-1 на те, згідно з відомостями інтернет сервісу замовлення послуг адвоката у місті Херсоні, вартість послуг адвоката по складанню позовної заяви до господарського суду складає 500,00 грн, а не 3  000,00 грн, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки дані відомості з інтернет ресурсу не є допустимими доказами для встановлення вартості послуги зі складання позовної заяви у даній конкретній справі. 
Посилання Відповідача-1 на те, що КП «Таврійський», зокрема в особі адвоката Хромченко О.С. не вперше звертається із подібними позовними вимогами до управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання недійсними договорів, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки у даному випадку суд надає оцінку саме наданим послугам з професійної правничої допомоги у справі №923/1194/17 (923/295/20), об`єм та вартість таких послуг підтверджується наявним у матеріалах справи Актом наданих послуг від 06.11.2020.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання Відповідача-1 на те, що ліквідатор КП «Таврійський» Ляшко О.В. передоручив власні обов`язки звернення до суду з метою захисту прав банкрута та повернення його майна, через які було понесено додаткові судові витрати, яких можна було б уникнути, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства  арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.
У даному випадку, ліквідатор КП «Таврійський» арбітражний керуючий Ляшко О.В. залучив адвоката Хромченко О.С. з метою забезпечення виконання своїх повноважень, а саме звернення з позовною заявою визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.
Посилання Відповідача-2 на те, що арбітражний керуючий Ляшко О.В. є адвокатом не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки у даній справі він виступає саме як арбітражний керуючий, який виконує роль ліквідатора боржника, а не як адвокат, який надає професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що ліквідатор боржника, залучаючи адвоката, діяв у межах повноважень, встановлених законом та такі дії ліквідатора не призвело до виникнення необґрунтованих витрат.
Колегія суддів доходить до висновку, що враховуючи складність справи, процесуальні дії, вчинені у справі адвокатом, колегія дійшла висновку, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу під час розгляду справи у суді в розмірі 11 000,00 грн є обґрунтованою, співмірною зі  складністю справи та її значенням для позивача, її понесення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 102,00 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. є також обґрунтованими та їх понесення підтверджується належними та допустимими доказами.

Щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У даному випадку, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради задоволено; рішення Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 по справі №     923/1194/17 (923/295/20) скасовано; прийнято нове рішення, яким позовну заяву задоволено у повному обсязі. 
Уданій справі є два відповідача, а саме: відповідач-1 - Управління комунальної власності Херсонської міської ради та відповідач-2 - ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У постанові від 4 лютого 2021 року по даній справі, колегією суддів було встановлено, що «Управління комунальної власності Херсонської міської ради не було наділено власником в особі органу місцевого самоврядування господарською компетенцією щодо розпорядження спірним майном, як продавець, оскільки воно на момент продажу не вилучалося з повного господарського відання КП "Таврійський"», тобто колегією суддів було встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій саме відповідача-1, тобто Управління комунальної власності Херсонської міської ради.
Відповідач-2: ОСОБА_1 як покупець нерухомого майна за визнаним недійсним договором купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1084 від 19.06.2017 не знала і не могла знати чи передбачити про можливі порушення, здійснені Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, які встановлені судом апеляційної інстанції.
Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що у даному випадку спір виник саме з вини відповідача-1 (Управління комунальної власності Херсонської міської ради), тому на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України  судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції необхідно покласти на відповідача-1, а саме Управління комунальної власності Херсонської міської ради. 
Заява Комунального  підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, оскільки в даному випадку необхідно відмовити в її задоволені в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 та задовольнити її в частині стягнення судових витрат, понесених позивачем, а саме витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн та на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 102,00 грн та за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн, з Управління комунальної власності Херсонської міської ради.

Керуючись статтями  123, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -
                                                                                                
П О С Т А Н О В И В:

Заяву Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Управління комунальної власності Херсонської міської ради (73000, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Ушакова, будинок 37) на користь Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Карбишева, буд. 19, код ЄДРПОУ 34786387) судові витрати: на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи №923/1194/17 (923/295/20), у розмірі 11  000,00 грн., на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2  102,00 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 3  153,00 грн.
Відмовити в задоволенні заяви Комунального   підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 .
Зобов`язати Господарський суд Херсонської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено та підписано 27.09.2021.

Головуючий суддя                                                              К.В. Богатир

          

Суддя                                                                                    В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                   М.А. Мишкіна