Ухвала
 
26 липня 2021року
м. Київ
справа № 1-33/04
провадження № 51 – 2450 зно 21
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду  ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року щодо нього,
встановила:
Згідно із вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 233, п.п. «а», «з» ст. 93 Кримінального кодексу України (далі – КК) у редакції 1960 року та за ч. 1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 189 КК у редакції 2001 року до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 
Ухвалою Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року вирокАпеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 рокузмінено, постановлено виключити з вироку вказівку про застосування до ОСОБА_2 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна. В решті вирок в частині призначеного покарання залишено без зміни. 
Ухвалою судді Верховного Суду від 18 травня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Верховного Суду від 14 червня 2021 року заяву від 31 травня  2021 року засудженого ОСОБА_2 було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), оскільки ним не усунуто недоліки заяви з урахуванням положень п.4 і п.5 ч.2 ст.462 КПК та не наведено належного обґрунтування наявності у справі нововиявлених обставин.  
21 липня 2021 року до Верховного суду надійшла повторна заява від 14 липня 2021 року засудженого ОСОБА_2 , яка за змістом аналогічна раніше повернутій йому заяві, у якій ОСОБА_2 просить відкрити кримінальне провадження, рішення про відкриття надіслати учасникам у кримінальній справі, заяву розглянути з його безпосередньою участю, скасувати ухвалу Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року та вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Посилається у заяві на те, що підставами для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року вважає, що:
– у матеріалах кримінальної справи №1-33/04 відсутні: касаційна скарга його захисника ОСОБА_3 разом із заявами свідків, зокрема свідка ОСОБА_4 , якими підтверджуються його алібі на момент вчинення злочинів (про пояснення яких він зазначав під час судового розгляду справи в апеляційному суді), в тому числі й довідка медичного закладу від 14 липня 2004 року, що могли вплинути на прийняття рішення судом касаційної інстанції, про які також не було відомо Верховному Суду України;
– він вимушено обмовив себе у вчиненні злочинів, оскільки, потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він позичив кошти і вони підбурювали його до пособництва від якого він відмовлявся, та щодо яких, в тому числі й свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_7 ведеться досудове слідство від 17 серпня 2018 року у зв`язку із їхніми з`явленнями зі зізнанням; через вчинення щодо його сім`ї шахрайських дій ОСОБА_8 він був змушений звернутися до ОСОБА_9 з проханням інсценувати замах на вбивство ОСОБА_10 , яка не повернула йому борг 20 000 грн, після чого ОСОБА_9 погрожував йому і родині, якщо він розповість слідству про такі дії ОСОБА_9 ;
– судом апеляційної інстанції відмовлено у клопотанні та не перевірено його алібі про його побачення із засудженим ОСОБА_8 10 жовтня 2000 року у «Сімферопольському слідчому ізоляторі»;
– що під час вчинення злочину 13 липня 2000 року він перебував на консультації у лікарів поліклініки м. Ялти, його алібі підтверджується ОСОБА_5 та довідкою головного лікаря поліклініки від 14 липня 2004 року, копію якої захисник надав до суду касаційної інстанції разом з касаційною скаргою;
– що напередодні касаційного розгляду справи його захисник ОСОБА_3 потрапив в ДТП, тому ним і громадським захисником ОСОБА_11 ставилося питання про відкладення розгляду справи, що стало причиною самоусунення від підпису в ухвалі від 23 грудня 2004 року головуючого у справі судді ОСОБА_12 , за якого  судове рішення підписав суддя ОСОБА_13 , який не входив до складу колегії суддів, про що йому стало відомо 15 квітня 2021 року під час виявлення відсутності у матеріалах справи – касаційної скарги захисника, довідки медичного закладу і пояснень свідків.
При цьому також зазначає про те, що матеріали кримінальної справи №1-33/04  викладені на диску з відповідним посиланням в Інтернеті, достовірність яких можна перевірити згідно з положеннями ст.548 КПК та Конвенції про правову допомогу і правові правовідносини у цивільних, кримінальних справах.   
Водночас, засуджений ОСОБА_2 подав клопотання від 14 липня 2021 року про поновлення строку на подання заяви від 14 липня 2021 року, у якому зазначає про те, що обставини, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК стали йому відомі 15 квітня 2021 року та через очікування захисника ОСОБА_14 із Лівобережного Київського місцевого центру з надання  вторинної безоплатної правової допомоги, на його думку, у випадку затримки відправлення його заяви від 14 липня 2021 року до зустрічні із захисником, він своєчасно подає заяву за нововиявленими обставинами.
Крім того, засуджений подав пояснення від 14 липня 2021 року, у якому ним наведено пояснення від 23 березня 2018 року свідка ОСОБА_15 , зазначено про наявність досудового розслідування у кримінальних провадженнях від 17 серпня 2018 року, від 01 березня 2021 року, також посилається на наявність у нього на утриманні дружини і хворого сина.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК визначено, що нововиявленими обставинами визнаються:
– штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 
– скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 
– інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються: 
– обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, 
– обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.
Як вбачається з наявних у Суду матеріалів провадження за заявою від 14 липня 2021 року, ухвала Верховного Суду України постановлена 23 грудня 2004 року, тобто більше 15 років тому. Підстави, на які посилається засуджений у заяві є аналогічні тим, на які він вказував у попередній своїй заяві від 31 травня 2021 року та які були відомі йому на момент перегляду справи  Верховним Судом України, враховуючи також те, що ОСОБА_2   був присутній під час розгляду справи, про що йому було зазначено в ухвалах судді Верховного Суду від  18 травня та 14 червня 2021 року.
Так, зі змісту заяви засудженого ОСОБА_2 убачається, що нововиявленими обставинами він вважає те, що: вимушено обмовив себе у вчиненні злочинів, судами не перевірено його алібі по усім епізодам вчинених злочинів, у матеріалах справи відсутні касаційна скарга захисника, довідка медичного закладу і пояснення свідків на підтвердження його алібі, що суддя Верховного Суду України самоусунувся від підпису в ухвалі від 23 грудня 2004 року, про що йому стало відомо 15 квітня 2021 року.
Однак, при цьому, з урахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК  ОСОБА_2 не зазначив відповідних обґрунтувань та будь-яких даних на підтвердження факту подання на час розгляду кримінальної справи Верховним Судом України у 2004 році захисником касаційної скарги, пояснень свідків, в тому числі з довідкою від 14 липня 2004 року. 
Водночас, посилаючись як на нововиявлену обставину, а саме на те,  що він  обмовив себе у вчиненні злочинів, ОСОБА_2 не зазначає будь-яких обґрунтувань про те, що йому не було відомо про це під час судового розгляду справи відносно нього.
Крім цього, посилаючись як на нововиявлену обставину, а саме на те, що головуючий суддя колегії Верховного Суду України у справі № 05-4838 к 04 самоусунувся і за нього ухвалу від 23 грудня 2004 року підписано іншим суддею ОСОБА_13 , якого у складі колегії суддів не було,  ОСОБА_2 у заяві хоча й зазначив, що дізнався про допущені неточності в ухвалі Верховного Суду України саме 15 квітня 2021 року під час огляду копій матеріалів справи в електронному вигляді, однак, не зазначив обґрунтувань про те, яким чином таке порушення вплинуло на законність прийнятого судового рішення у кримінальній справі, враховуючи те, що він був присутній під час розгляду в касаційному порядку справи та під час проголошення ухвали від 23 грудня 2004 року.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. Ч. 1 ст. 467 КПК передбачено, що суд при ухваленні нового судового рішення користується повноваженнями відповідної судової  інстанції. 
Разом з тим, ОСОБА_2 у поданій повторно заяві зазначив про перегляд ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року за п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК, однак вимогу до суду касаційної інстанції ставить про скасування в тому числі й вироку суду апеляційної інстанції, що не ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 467 КПК, при тому, що вирок був постановлений апеляційним судом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПКзаяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. 
У клопотанні від 14 липня 2021 року про поновлення строку на подання заяви від 14 липня 2021 року, ОСОБА_2 зазначив про те, що обставини, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК стали йому відомі 15 квітня 2021 року та у випадку затримки відправлення його заяви від 14 липня 2021 року до зустрічні із захисником, він своєчасно подає заяву за нововиявленими обставинами.
Водночас, ОСОБА_2 у попередній своїй заяві від 31 травня 2021 року посилався на те, що 13 квітня 2021 року  він отримав можливість переглянути усі матеріали кримінальної справи на цифровому ефірному приймачі та флеш карті з фотографіями матеріалів, серед яких були відсутня касаційна скарга захисника ОСОБА_3 з додатками, пояснення свідків та довідка з медичного закладу.
Однак, у заяві та клопотанні від 14 липня 2021 року посилається на те, що 13 квітня 2021 року він отримав цифровий носій з копіями матеріалів справи, а 15 квітня 2021 року почав їх оглядати, та під час огляду виявив відсутність у т.10 касаційної скарги захисника ОСОБА_3 з додатками, пояснення свідків та довідки з медичного закладу від 14 липня 2004 року. 
Отже, посилання у заявах засудженого про виявлення ним відсутності вагомих для нього документів в матеріалах кримінальної справи 13 і 15 квітня 2021 року є непослідовними, і на підтвердження зазначених обставин не наведено будь-яких обґрунтувань. 
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог, передбачених ст. 462 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву. 
З урахуванням вищезазначеного є підстави для залишення без руху  заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за  нововиявленими обставинами та встановлення строку для усунення допущених недоліків. При повторному зверненні до суду засудженим має бути усунуто вищезазначені недоліки та підтверджено, що ним не пропущено строку на їх усунення.
Керуючись ч. 1 ст. 429, ч. 3 ст. 464, 467 КПК, суддя
ухвалила:
Заяву засудженого  ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року щодо нього, залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали заяву буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя Касаційного кримінального суду                                         ОСОБА_1 
Верховного Суду