Номер провадження: 22-ц/813/7324/21 
Номер справи місцевого суду: 522/911/17
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" подану через представника - адвоката Соломенчук Вікторію Володимирівну на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року по цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про заміну способу виконання рішення суду, -
ВСТАНОВИВ:
ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

23 грудня 2020 року до суду надійшла заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Заявник просив: встановити спосіб виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року у справі № 522/911/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
В обґрунтування заяви, представник заявника зазначив, що за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач позбавлений можливості його реалізувати, оскільки рішення не містить конкретного способу виконання, а ні в примусовому порядку, а ні в позасудовому порядку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про заміну способу виконання заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року у справі № 522/911/17 – відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ АТ «Ощадбанк» 22.03.2021 року подано апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої, заявник просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року та прийняти нову постанову про задоволення в повному обсязі заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зміну способу виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги ПАТ АТ «Ощадбанк зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права та внаслідок чого порушено права та інтереси акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк».
Зазначає, що зважаючи на те, що відповідно до висновків Верховного суду у 2019 року продаж предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору іпотеки в позасудовому порядку є позасудовим способом врегулювання спору, який сторони встановили самостійно у договорі та для реалізації якого необхідні тільки воля та вчинення з боку іпотекодержателя. Станом на момент подання заяви апелянтом до суду першої інстанції у АТ «Ощадбанк» відсутні покупці на зазначений предмет іпотеки і самостійно реалізувати квартиру позивач позбавлений можливості, як і можливості виконати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року.

03.09.2021 року в судове засідання з`явилась представник АТ «Ощадбанк» - Бондар Г.В., апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити в повному обсязі.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Вказана цивільна справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, учасникам справи була надана можливість реалізувати свої процесуальні права з доведення своєї позиції по справі, вони реалізували свої процесуальні права ще до введення державою карантину.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, а також те, що учасники справи реалізували своє процесуальне право щодо участі у судовому засіданні під час розгляду справи та висловили свою процесуальну позицію, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за вищевказаною явкою її учасників.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіривши заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до вірних наступних висновків.
Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року позовну заяву ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки – задоволено.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором №1199 від 25.05.2007 року в сумі 338731,42 грн. (триста тридцять вісім тисяч сімсот тридцять одна грн. 42 коп.), з яких прострочений основний борг по кредиту – 269636,44 грн, прострочені проценти за користування кредитом – 6102,03 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом – 9535,22 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , має загальну площу 34,9 кв.м. і житлову площу 26,6 кв.м., що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , шляхом продажу будь-якій особі – покупцеві, ціну встановити на рівні, не нижчому 470229,00 гривень.
З метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , передати її в управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до моменту продажу предмета іпотеки публічним товариством «Державний ощадний банк України» будь-якій особі покупцеві.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ Ощадбанк» (р/р НОМЕР_1 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ЄДРПОУ 09328601, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) суму судового збору в розмірі 5080 (п`ять тисяч вісімдесят) гривень 97 копійок.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1ст.18 ЦПК України)
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Отже, предметом правового регулювання в статті 435 ЦПК України є питання, пов`язані з певними обставинами щодо виконання рішення суду, а не питання ухвалення нового чи іншого рішення, зміни рішення.
Положення ст. 435 ЦПК України не передбачають права суду та можливості для нього зміни резолютивної частини раніше ухваленого рішення. Вирішуючи питання про зміну способу або порядку виконання рішення суд не вправі ухвалити фактично нове рішення щодо нового чи іншого предмету позову та щодо іншої особи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Тобто при вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення чи істотно ускладнення його виконання.
Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.
При вирішення питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.
Отже, питання щодо встановлення способу і порядку виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні цього рішення.
Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції України).
Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.
Згідно із ч.1 ст.36 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заявником не зазначено та не надано доказів щодо наявності обставин, що ускладнюють виконання заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року або роблять його виконання неможливим у спосіб, встановлений раніше.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Заявник просить: встановити спосіб виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року у справі № 522/911/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій фактично є іншими позовними вимогами та не може бути розцінено як зміна порядку та способу виконання рішення у розумінні ст.373 (ст.435) ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають. Обставини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення, що передбачено законом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про для встановлення способу і порядку виконання рішення.
З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.
РЕЗУЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк"– залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року – залишити без змін.
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 09.09.2021 року.
Головуючий:                                                                         О. В. Князюк
Судді:                                                                                 А.П. Заїкін
С.О. Погорєлова