ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1328/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/7023/20 Категорія: 304090000 	Сивокінь С.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 липня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

	Новікова О.М.,	
  	Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б., 	
за участю секретаря	Торопенко Н.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Топора Артема Ігоровича на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року (повний текст складено 07 травня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Філії - Черкаське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі ПАТ «Державний ощадний банк», банк), треті особи: приватний виконавець Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна, про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що 06 лютого 2020 року із загальнодоступної автоматизованої системи виконавчого провадження дізнався про існування виконавчих проваджень № 60692956 та № 60696302, які відкриті 22 листопада 2019 року. Підставою для винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень стали виконавчі написи, що вчинені приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. від 19 травня 2015 року за № 3283 та № 3284 на іпотечних договорах № 12-09/001 та № 12-09/002 від 14 жовтня 2009 року, за якими позивач є майновим поручителем боржника ОСОБА_2 по договору відновлюваної кредитної лінії.
Позивач зазначив, що оскаржувані виконавчі написи вчинені на договорах іпотеки, які викладені не повністю на бланках нотаріальних документів. Так, у обох виконавчих написах лише перший та останній аркуш договорів іпотеки вчинені на нотаріальних бланках: договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року №12-09/001: перший аркуш бланк ВМК 490023, останній аркуш бланк ВМК 490024; договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року №12-09/002: перший аркуш бланк ВМК 490025, останній аркуш бланк ВМК 490026. Другий та третій аркуші обох договорів надруковані на звичайних листках А4 білого кольору, а не на бланках нотаріальних документів. При цьому, підписи іпотекодавця ОСОБА_1 містяться лише на останній сторінці договору. На усіх інших сторінках - підпис іпотекодавця у відповідній графі відсутній, так само, як і підпис представника відповідача. З огляду на вказане, договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року №12-09/001 та договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року №12-09/002 - є нікчемними у зв`язку із недотриманням нотаріальної форми їх вчинення.
Крім того, подані для вчинення виконавчих написів договори іпотеки не були прошиті та пронумеровані у визначеному порядку. Їх зшиття відбулося вже нотаріусом, який вчиняв напис, а не нотаріусом, який посвідчував договори іпотеки. Відповідачем також не було надано приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. оригінали нотаріально посвідченого іпотечного договору та інші документи, передбачені законодавством.
Крім того, ОСОБА_1 як на підставу для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, вказував на те, що нотаріусом не перевірена безспірність заборгованості та її розмір, який зазначений у виконавчому написі. При цьому зазначив, що наявний у виконавчих написах розрахунок заборгованості не відповідає умовам укладеного між банком та ОСОБА_2 кредитного договору від 14 жовтня 2009 року. Соснівським районним судом м. Черкаси з метою визначення дійсної суми заборгованості по цьому ж кредитному договору призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу.
Позивач також зазначає, що з дня виникнення права вимоги - березня 2012 року, по момент вчинення виконавчих написів - 19 травня 2015 року, пройшло більше трьох років.
Керуючись вказаними доводами, ОСОБА_1 , просив суд визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 19 травня 2015 року № 3284 та виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 19 травня 2015 року № 3283.
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення мотивовано тим, що позивачем недоведена відсутність правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення кредитної заборгованості на підставі спірного виконавчого напису.
Будь-яких належних доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована, тощо) позивач суду не надав.
Також, під час розгляду справи позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед відповідачем за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, тобто не спростував безспірність заборгованості перед стягувачем станом на час вчиненя виконавчого напису.
Крім того, судом першої інстанції спростовано доводи позивача в частині вчинення нотаріусом спірних виконавчих написів на нікчемних договорах іпотеки.
В частині дотримання нотаріусом строків для вчинення спірних виконавчих дій, місцевий суд прийшов до висновку, що виконавчі написи були вчинені приватним нотаріусом Романій Н.В. в межах встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» трирічного строку з дня виникнення права вимоги.
Позивач в особі адвоката Топора А.І., не погоджуючись з вказаним рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі представник зазначає, що місцевий суд, вказуючи на законність дій нотаріуса та надання банком всіх необхідних документів для вчинення виконавчих написів, визначених Переліком документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, не врахував, що нормативно-правовий акт, який визначав перелік документів, необхідних для набуття можливості вчинення - скасований з 26 листопада 2014 року, що свідчить і про протиправність вчинених на підставі такого недійсного акту виконавчих написів, що оскаржені у цій справі.
На переконання скаржника, у зв`язку із набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (якою скасовані зміни до постанови №1172 щодо стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів по іпотечних договорах та визначення документів, необхідних для одержання виконавчого напису) підлягають до визнання такими, що не підлягають до виконання і виконавчі написи, що були вчинені напідставі недійсного акту. Незвернення уваги судом на те, що застосований ним акт втратив чинність є порушенням норм матеріального права.
Апелянт, спростовуючи безспірність заборгованості, наданої нотаріусу для вчинення виконавчого напису, та заперечуючи щодо суми заборговості, вказує на відкрите судове провадження у Соснівському районному суді м. Черкаси 11 червня 2015 року за позовною заявою банку про стягнення заборгованості із боржника та поручителя ОСОБА_3 , призначення у справі судової бухгалтерської експертизи для встановлення точного розміру заборгованості вдповідачів перед банком.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що з дня виникнення права вимоги (березня 2012 року) по момент вчинення виконавчих написів (19 травня 2015 року) пройшло більше трьох років.
Крім того, адвокат просить суд врахувати, що поза увагою нотаріуса лишився той факт, що стягнення ним сум відсотків та пені, встановлених кредитним договором, після закінчення строку кредитування - 13 жовтня 2014 року не допускається. Натомість, виконавчі написи містять такі суми. Так само, у виконавчих написах містяться суми, по яким було пропущено трьохрічний строк, в рамках якого нотаріус може видавати написи, оскільки початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.
Далі, скаржник вказує на те, що договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року № 12-09/001 та договір іпотеки від 14 жовтня 2009 року № 12-09/002 є нікчемними у зв`язку із недотриманням нотаріальної форми їх вчинення.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що з моменту видачі виконавчих написів і до 2020 року вчинені виконавчі написи не виконувалися і не відкривалися виконавчі провадження на їх виконання.
Керуючись зазначеними аргументами, вважаючи рішення незаконним, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, позивач просить його скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
25 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому його представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року - без змін. Доводи апелянта сторона відповідача вважає помилковими та такими, що не можуть бути підставою для скасування законного та справедливого рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 14 жовтня 2009 між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (майновий поручитель) передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 14 жовтня 2009 року ( позичальник ОСОБА_2 ) нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, зокрема нежитлову будівлю, загальною площею 389,6 кв.м. по АДРЕСА_1 . Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 670 000,00 грн. (а.с.15-21, т.1).
Згідно іпотечного договору № 12-09/002 між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (майновий поручитель) передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 14 жовтня 2009 року нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності: профілакторій, загальною площею 490,0 кв.м. та учбовий клас, загальною площею 593,9 кв.м. Об`єкт нерухомості зі всіма невід`ємними його приналежностями знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 670 000,00 грн. (а.с.24-29, т.1).
15 травня 2015 року АТ «Ощадбанк» скерувало до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. заяву № 26-12/323, в якій просило вчинити виконавчий напис на іпотечному договорі № 12-09/001 від 14 жовтня 2009 року, реєстровий номер 3821 за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю, адмінбудівлю, загальною площею 389,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.136, т.1).
Згідно із клопотанням АТ «Ощадбанк» від 15.05.2015 №26-12/324, адресованого приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., заступник начальника філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» Головченко В.В. просив вчинити виконавчий напис на іпотечному договорі № 12-09/002 від 14 жовтня 2009 року, реєстровий номер 3823 за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, а саме, профілакторій, загальною площею 490,0 кв.м. та учбовий клас, лабораторію загальною площею 593,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.137, т.1).
19 травня 2015 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3283, про звернення стягнення на нежитлову будівлю, адмінбудівлю, загальною площею 389,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене майно на підставі іпотечного договору № 12-09/001 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 14 жовтня 2009 року за реєстровим № 3821, передане в іпотеку відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», що перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», строк платежу за яким настав 13 жовтня 2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Ощадбанк» за період з 14 жовтня 2009 року по 14 травня 2015 року у розмірі 300 288,46 грн, з яких: заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 173 345,98 грн; пеня за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 13 травня 2014 року по 13 травня 2015 року - 126 942,48 грн; 4 000,00 грн за вчинення цього виконавчого напису, що становить загальну суму 304 288,46 грн (а.с.22, т.1).
Відповідно до виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 19 травня 2015 року за реєстровим номером 3284, запропоновано звернути стягнення на профілакторій, загальною площею 490,0 кв.м. та учбовий клас, лабораторію, загальною площею 593,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене майно на підставі іпотечного договору № 12-09/002 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 14 жовтня 2009 року за реєстровим № 3823, передане в іпотеку відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», що перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», строк платежу за яким настав 13 жовтня 2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Ощадбанк» за період з 14 жовтня 2009 року по 14 травня 2015 року у розмірі 442 281,27 грн з яких: прострочена заборгованість по кредиту 442 281,27 грн; 5 500,00 грн за вчинення цього виконавчого напису, що становить загальну суму 447 781,27 грн (а.с.30, т.1).
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 60696302 від 22 листопада 2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3283 виданого 19 травня 2015 року (а.с.31. т.1).
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №60692956 від 22 листопада 2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3284 виданого 19 травня 2015 року (а.с.32. т.1).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «Ощадбанк» від 14 травня 2015 року № 46-08/1599 по кредиту за договором відновлювальної кредитної лінії № 12-09 від 14 жовтня 2009 року, загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_2 по кредиту, нарахованих та не сплачених відсотках, пені станом на 14 травня 2015 року складає 742 569,73 грн (а.с.138,143-144, т.1).
Згідно зі змістом претензії від 02 березня 2015 року № 26-10/141 АТ «Ощадбанк» направив ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 вимогу про виконання зобов`язання, а саме сплати заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 12-09 у розмірі 821 158,62 грн. ОСОБА_2 було повідомлено, що у разі невиконання претензії протягом 30 календарних днів з моменту отримання, Банк буде змушений скористатися своїм правом на звернення стягнення на об`єкти іпотеки та розпочати процедуру примусового стягнення.
Претензію ОСОБА_2 отримала особисто, про що свідчит розписка на самому документі 29 березня 2015 року (а.с. 73, зв, т. 2)
Відповідно до претензії від 02 березня 2015 року № 26-10/142 АТ «Ощадбанк» направив ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 вимогу про виконання зобов`язання, а саме сплати заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 12-09 у розмірі 821158,62 грн. ОСОБА_1 було повідомлено, що у разі невиконання претензії протягом 30 календарних днів з моменту отримання, Банк буде змушений скористатися своїм правом на звернення стягнення на об`єкти іпотеки та розпочати процедуру примусового стягнення.
Претензію ОСОБА_1 отримав 29 березня 2015 року, про що засвідчив власним підписом на документі ( а.с.72, зв., т.2).
Із системного аналізу приписів статей 15, 16, 18 ЦК України та статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження 14-706цс19).
Проте, суд першої інстанції, вказуючи на те, що позивач не надав доказів на підтвердження наявності спору щодо заборгованості (щодо її розмірів, строків за які вона нарахована) чи інших порушень кредитних зобов`язань банком станом на час вчинення виконавчого напису, встановив безспірність заборгованості без повного встановлення обставин справи та помилково відхилив доводи позивача в цій частині.
Так, у виконавчому написі визначена заборгованість за період з 14 жовтня 2009 року по 14 травня 2015 року у розмірі 300 288,46 грн, з яких: заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 173 345,98 грн; пеня за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 13 травня 2014 року по 13 травня 2015 року - 126 942,48 грн.
При цьому, по кредитним зобов`язанням сторони узгодили кінцевий термін погашенян кредиту - до 13 жовтня 2014 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, сума кредитної заборгованості, яку нотаріус визначив як безспірну, включає відсотки за кредитним договором та пеню за період з 13 травня 2014 року по 13 травня 2015 року, нараховані за період після закінчення строку дії договору, тобто після припинення права кредитодавця нараховувати відсотки за договором, а також включення до розрахунку пені, розмір якої встановлений договором. 
Ураховуючи те, що заборгованість за відсотками по кредитному договору була збільшена банком після закінчення строку дії договору, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що заборгованість була безспірною і нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис.
Оскільки при вчиненні виконавчих написів 19 травня 2015 року № 3283 та № 3284 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. не пересвідчилася у тому, чи була заборгованість боржника та майнового поручителя ОСОБА_1 перед банком безспірною та не визначила дійсний розмір цієї заборгованості, такі порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є підставою для визнння вказаних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять належним чином завірених копій документів, що були надані нотіріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис (визначених у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема в частині іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання), що позбавляє можливості апеляційний суд перевірити дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та безспірність заборгованості за кредитним договором.
Тому колегія суддів не приймає доводів про те, що банком були надані всі необхідні документи нотаріусу, а також те, що виконавчий напис було видано, враховуючи заборгованість за період з 14 жовтня 2009 року по 14 травня 2015 року, оскільки згідно з листом від 22 березня 2019 року, надісланим приватним нотаріусом Романій Н.В., в якому остання повідомила суд, що документи, які стали підставою для вчинення оспорюваних виконавчих написів від 19 травня 2015 року знищено, про що складено Акт про вилучення для знищення документів № 15 від 15 лютого 2019 року. (а.с. 21-22, т.2)
Посилання позивача на відкрите судове провадження у Соснівському районному суді м. Черкаси 11 червня 2015 року за позовною заявою банку про стягнення заборгованості із боржника та поручителя ОСОБА_3 не впливає на оцінку безспірності заборгованості, станом на час вчинення нотаріусом спірних написів.
Крім того, вказівка апелянта на неврахування судом першої інстанції того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, яка уточнювала перелік документів, які надавалися нотаріусу для вчинення виконавчих написів на іпотечних договорах, відхиляється, оскільки в ході перевірки дотримання нотаріусом вимог законодавства при вчиненні нотаріальних дій враховуються діючі норми законів та підзаконних нормативно-правових актів у редакції, чинній на момент вчинення такої дії.
Скасування такого нормативного акту при оцінці дій нотаріуса у даному спорі саме 19 травня 2015 року (до скасування змін до Переліку) не має правового значення при оцінці правовідносин, які вчинялися на момент його чинності. 
Посилання апелянта на тривалі строки пред`явлення до виконання спірних виконавчих написів не є предметом розгляду даного спору.
Таким чином, оскільки встановлені апеляційним судом фактичні обставини у справі були неповно з`ясовані судом першої інстанції, що стало наслідком невідповідності висновків суду обставинам справи, рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат та вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати за сплату судовго збору у сумі 4 624 грн (1 681, 60 грн судового збору у суді першої інстанції за позовною заявою та 420,4 грн за заявою про забезпечення позову, 2 522 грн в апеляційному суді)
Керуючись ст.ст. 35, 258, 268, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Топора Артема Ігоровича задовольнити.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Виконавчий напис приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 3283, вчинений 19 травня 2015 року про звернення стягнення на нежитлову будівлю, адмінбудівлю, зазначену на плані під літерою «А», загальною площею 389, 6 кв.м, підвал, зазначеного на плані під літерою «п/д», що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , - визнати таким, що не підлягає виконанню.
Виконавчий напис приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 3284, вчинений 19 травня 2015 року про звернення стягнення на профілакторій, зазначений на плані під літерою «А», загальною площею 490, 0 кв.м та учбовий клас, лаболаторію, зазначений на плані літерою «Б», загальною площею 593,9 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , - визнати таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4 624,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 26 липня 2021 року.

Судді