Єдиний унікальний номер справи 755/18476/19 
Провадження №22-ц/824/8109/2021

 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 вересня  2021 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді   Журби С.О., 
суддів                        Писаної Т.О., Приходька К.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь вартість  матеріального збитку у розмірі 175 099, 06 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26.08.2018 року о 21 год.00 хв. на 37 кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «BMW 520d», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності. Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/4549208. Розмір страхової суми за шкоду майну на одного потерпілого становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. 
29.08.2019 року ТОВ «Клевер Експерт» складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 465/08-19, згідно якого вартість матеріального збитку позивачу від ДТП склала 274 099,06 грн. Страхова компанія відповідача сплатили страхове відшкодування у розмірі 99 000,00 грн. Решту суми - 175 099,06 грн. позивач просив стягнути з відповідача. Крім матеріальної шкоди позивач також просив стягнути моральну шкоду у розмірі  5 000,00 грн., посилаючись на те, що протиправні дії відповідача призвели до пошкодження майна позивача, що вплинуло на його повсякденне життя, неможливість користуватись автомобілем, витрачання часу та сил на пошук експертної установи, юристів.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток у розмірі 175 099, 66 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та вирішене питання судового збору.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач просить скасувати зазначене рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на його користь судовий збір за подання апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи. Вказує, що судом першої інстанції не було встановлено чи здійснювався ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки ним (відповідачем) до відзиву на позовну заяву було надано фото-докази того, що автомобіль було відремонтовано, проте суд належним чином не дослідив вказані докази. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано хто є власником автомобіля, оскільки  відповідачу стало відомо, що пошкоджений автомобіль з 22.05.2020 року не знаходиться у власності позивача.
30 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, не погоджуючись із викладеними в апеляційній скарзі доводами, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.  
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:
В ході розгляду справи судом було встановлено, що 26.08.2018 року о 21 год. 00 хв., на 37 кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса», відбулась вищевказана ДТП. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2019 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 . 
29.08.2019 року ТОВ «Клевер Експерт» складно висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 465/08-19, згідно якого такий матеріальний збиток склав 274 099,06 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу - 252 684,45 грн.; ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП - 971 007,55 грн.; втрата товарної вартості - 21 414,61 грн. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/4549208, відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 1 000,00 грн. 
31.10.2019 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 99 000,00 грн.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та недоведеності заперечень відповідача.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність заперечень позивача, оскільки вони є такими, що ґрунтуються на припущеннях. При складанні експертом висновку було проведено огляд пошкодженого автомобіля та відповідно складено акт огляду транспортного засобу. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не надав  суду належних доказів того, що  описані в акті огляду від 26.08.2019 року пошкодження не відповідають пошкодженням автомобіля в ДТП.  Також відповідачем не було надано суду й належних доказів того, що визначений експертом розмір матеріального збитку є завищеним. Не заявляв відповідач до суду й належним чином мотивованого клопотання про проведення відповідної судової експертизи з цього приводу, як і не надав відповідач з цього питання відповідного висновку експерта, складеного в позасудовому порядку. 
Твердження відповідача про те, що автомобіль позивача на час вирішення справи вже було відремонтовано, а тому матеріальний збиток стягненню не підлягає, на думку колегії суддів є безпідставним, оскільки подальший ремонт власником авто за власний кошт не позбавляє його права ставити питання про стягнення відшкодування спричинених збитків від їх завдавача. 
Щодо викладених в апеляційній скарзі тверджень відповідача стосовно того, що пошкоджений автомобіль на час вирішення справи був відчужений іншій особі та вже не перебуває у власності позивача, колегія суддів зазначає, що факт продажу після ДТП автомобіля не впливає ні на факт нанесення збитків, ні на їх розмір. 
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заперечень відповідача, викладених ним у своїй апеляційній скарзі. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні. 
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
                                               
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді:                                                                                                           Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько