П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4995/21	

Категорія:102020000          Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
          Час і місце ухвалення: 10:32, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 14.06.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Президента України, Офіса Президента України про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Президента України (далі АПУ), Офіса Президента України (далі ОПУ), в якому просив суд: 
-          визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів, які полягають у неналежному, невірному та неповному наданні позивачу листами Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301 та від 30 січня 2020 року №12-09/470 публічної інформації на отримані цими органами запити про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 20 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року та 10 січня 2020 року щодо питань, пов`язаних із звільненням з посади Представника ОСОБА_2 та пов`язаних із призначенням на цю посаду ОСОБА_1 та звільненням з цієї посади ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати АПУ та ОПУ надати ОСОБА_1 витребувану в цих запитах про доступ до публічної інформації інформацію та відомості, а саме:
яка посадова (службова) особа (особи) АПУ була уповноважена на проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_2 , що призвело до встановлення факту одноразового грубого порушення трудових обов`язків ОСОБА_2 ;
чи виконувала АПУ функції роботодавця або правомірного представника роботодавця з будь-яких питань стосовно ОСОБА_2 та, відповідно, стосовно ОСОБА_1 як Представників;
чи перебували на території АПУ (Київ, вул. Банкова, 11) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 14 до 18 серпня 2017 року і якщо так, то коли саме; чи зустрічалися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 14 до 18 серпня 2017 року зі службовими особами АПУ в рамках виконання ними їх обов`язків і якщо так, то з ким саме, чи було забезпечено зустріч ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в АПУ в ці дати;
які посадові (службові) особи АПУ були відповідальні за виконання Указу Президента України №218 від 15 серпня 2017 року щодо звільнення ОСОБА_2 та яким чином вони забезпечили його виконання;
які посадові (службові) особи АПУ були відповідальні за виконання Указу Президента України №220 від 17 серпня 2017 року щодо призначення ОСОБА_1 та яким чином вони забезпечили його виконання;
чи зверталася ОСОБА_2 до Президента України, зокрема, через АПУ або до АПУ з питання власних відпусток у 2014-2017 роках, чи погоджувалися відпустки ОСОБА_2 за її зверненнями;
чи зверталася ОСОБА_2 , її законні представники чи представники до Президента України, зокрема, через АПУ або до АПУ у 2017-2019 роках із зверненнями та запитами (адвокатськими, на отримання публічної інформації) з будь-яких питань, і якщо зверталася, надати позивачу, ОСОБА_1 , копії усіх цих звернень та відповідей на них, зокрема, із забезпеченням збереження відповідних персональних даних (знеособлення);
які конкретно посадові (службові) особи АПУ виконували стосовно ОСОБА_1 повноваження АПУ із опрацювання пропозицій щодо звільнення ОСОБА_1 з посади Представника згідно з поданою ним заявою;
яка посадова (службова) особа (особи) АПУ була уповноважена на підготовку проекту Указу №405, зокрема, у вимірі визначення дня підписання та оприлюднення цього Указу №405, звільнення та підстав звільнення ОСОБА_1 з посади Представника згідно з нормами Кодексу законів України про працю;
якими є точна дата та підстави звільнення ОСОБА_1 з посади Представника згідно з змістом Указу №405, нормами Кодексу законів України про працю зокрема, якою є конкретна норма цього Кодексу про звільнення, застосована щодо ОСОБА_1 в Указі №405;
які посадові (службові) особи АПУ були відповідальні за виконання Указу №405 щодо звільнення ОСОБА_1 та яким чином вони забезпечили його виконання;
якими актами законодавства та якими актами Глави АПУ та керівника апарату АПУ, які не оприлюднені офіційно та не перебувають у відкритому доступі, було визначено вищенаведені повноваження посадових (службових) осіб АПУ із опрацювання пропозицій щодо звільнення ОСОБА_1 ;
-          визнати протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301;
-          визнати протиправним ухилення АПУ та ОПУ під час звільнення з посади Представника, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , від визначення точної дати звільнення та точних підстав звільнення згідно з законодавством України;
-          стягнути за рахунок бюджетних асигнувань АПУ та ОПУ моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_1 через незаконну бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме: АПУ та ОПУ у розмірі 17 000,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/603/20 від 31 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/603/20 від 07 жовтня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено в справі нове рішення, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ОПУ щодо належного розгляду та надання відповіді на запити ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 20 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року та 10 січня 2020 року; зобов`язано ОПУ повторно розглянути запити ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 20 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року та 10 січня 2020 року; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі №420/603/20 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 .
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року скасовано в частині позовних вимог про:
– визнання протиправним застосування АПУ ОПУ під час призначення на посаду Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301;
– стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Президента України та Офісу Президента України моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 через незаконну бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме: Адміністрації Президента України та Офісу Президента України в розмірі 17 000,00 гривень.
Справу №420/603/20 в цій частині вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до АПУ, ОПУ про:
-          визнання протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301; 
-          стягнення за рахунок бюджетних асигнувань АПУ ОПУ моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 через незаконну бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме: АПУ ОПУ в розмірі 17 000 гривень. 
Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 30 березня 2021 року виділено у самостійне провадження зі справи №420/603/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до АПУ, ОПУ про:
-          визнання протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку 2012 року, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301;
-          стягнення за рахунок бюджетних асигнувань АПУ та ОПУ моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_1 через незаконну бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме: АПУ та ОПУ у розмірі 17 000,00 грн. та передано до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду  для  присвоєння номеру справи.
12 квітня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у прохальній частині якої викладено вимоги у наступній редакції:
-          визнати протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301;
-          стягнути за рахунок бюджетних асигнувань АПУ та ОПУ моральну шкоду у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, заподіяну ОСОБА_1 через протиправні дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме АПУ та ОПУ через застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації Офісу Президента України від 28 грудня 2019 року №12-09/6301.
Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 12 квітня 2021 року.
Ухвалою суду від 20 травня 2021 року ухвалено перейти до розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до АПУ, ОПУ про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди у порядку загального позовного провадження.
28 квітня 2021 року до суду від представника АПУ, ОПУ надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи його висновками постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/141/20 та тим, що позивач не зазначив жодних об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому звернутись із запитами до АПУ ще у грудні 2018 року, а не у січні 2020 року, більш ніж через рік з моменту звільнення.
У підготовчому засіданні позивач вказав, що вважає клопотання представника АПУ, ОПУ необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, позивач зазначив, що до отримання листа Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301 він не тільки не знав, а навіть не міг уявити, що АПУ так грубо, на думку позивача, порушує законодавство, застосовуючи щодо звільнення представників Порядок 2012 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі клопотання представника АПУ, ОПУ про залишення позову без розгляду - задоволено.
Залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до АПУ, ОПУ про:
визнання протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301;
стягнення за рахунок бюджетних асигнувань АПУ та ОПУ моральну шкоду у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, заподіяну ОСОБА_1 через протиправні дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме АПУ та ОПУ через застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15, як це визначено у листі Департаменту доступу до публічної інформації Офісу Президента України від 28 грудня 2019 року №12-09/6301.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року в зв`язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування фактичних обставин справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що до отримання листа Департаменту доступу до публічної інформації ОПУ від 28 грудня 2019 року №12-09/6301 він не тільки не знав, а навіть не міг уявити, що АПУ так грубо, на його думку, порушує законодавство, застосовуючи щодо звільнення представників Порядок 2012 року.
Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано у даній справі висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/141/20, оскільки він оскаржував різні порушення його прав з боку різних суб`єктів владних повноважень, ці справи мають різний предмет та різні вимоги, що ґрунтуються на різних обставинах. 
У відзиві ОПУ та АПУ на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а суд першої інстанції з`ясував у сі обставини, пов`язані з моментом, коли апелянт мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення його прав.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Оскільки ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади 02 грудня 2018 року, з позовною заявою до звернувся 27 січня 2020 року, тобто з пропуском строку звернення до суду із цим позовом.
Також, суд першої інстанції зазначив, що листування позивача з ОПУ щодо отримання інформації про підстави його звільнення відповідно до Указу не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду після спливу настільки значного строку, а бездіяльність посадових осіб ОПУ (АПУ), переписка та тяганина щодо розгляду вказаного питання жодним чином не заважали позивачу звернутись до суду із цим позовом раніше, ніж січень 2020 року
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч.1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.
Так, у справі "Bellet v. France", ЄСПР зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство пов`язує початок перебігу строків звернення до суду саме з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Предметом даного спору є визнання протиправним застосування АПУ та ОПУ під час призначення на посаду Представника та звільнення з цієї посади, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , норм Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №298, зокрема, його пункту 15.
Колегія суддів зазначає, що про застосування п.15 вищезазначеного Порядку, позивач дізнався саме з листа Департаменту доступу до публічної інформації Офісу Президента України від 28 грудня 2019 року №12-09/6301.
Натомість, суд першої інстанції залишаючи без розгляду даний позов з тих підстав, що позивач мав можливість дізнатися про наявність відповідного порушення його прав під час його звільнення у 2018 року, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими заходами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
Також, колегія суддів вважає необхідним акцентувати увагу на тому, що під час касаційного перегляду даної справи, Верховний Суд не зазначив, що під час нового розгляду справи, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на дотримання позивачем строку звернення до суду з даними позовними вимогами.
За таких обставин, на думку колегії суддів, в даних спірних правовідносинах позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, ч.3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року скасувати.
Справу №420/4995/21 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Президента України, Офіса Президента України про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.