ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/113/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. (суддя Притула К.М.) в справі № 340/113/21 за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про  визнання протиправним та скасування рішення 2 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради від 21.12.2020 № 165 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;  визнання протиправним та скасування рішення 2 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради   від 21.12.2020 № 166 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;  зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 , що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2151.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення 2 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 21.12.2020 р. № 165 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано рішення 2 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 21.12.2020 р. № 166 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »; зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 , що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2151; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.
          В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного дослідження судом першої інстанції доказів, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
          Вказує на неправильний висновок суду першої інстанції, що рішенням № 165 від 21.12.2020 р. відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, адже цим рішенням відхилено проект  рішення, в ньому не мають наводитися порушення вимог статті 118 Земельного кодексу України чи мотиви прийняти таке рішення.
          Вважає, що визначення судом першої інстанції розміру земельної ділянки, що може бути передана у власність особі, є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. При цьому посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду в справі № 379/656/16-а.
          На думку апелянта, позивач не позбавлений права на збільшення земельної ділянки в межах норм, встановлених ст. 121-1 Земельного кодексу України, з огляду на ч. 7 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство»,  тому вважає, що з боку відповідача відсутні протиправні дії.
          Спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. в справі № 340/3286/20, а незгода позивача з рішеннями, прийнятими на виконання судового рішення, не може бути підставою для нового позову. Вважає, що фактично відсутній новий спір.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2020 року позивач звернувся до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок сформованої земельної ділянки, кадастровий номер 3522587600:02:000:2151, розташованої на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.
Рішенням двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області  № 1240 від 10 квітня 2020 року позивачу відмовлено у наданні такого дозволу у зв`язку з тим, що вказана вище земельна ділянка віднесена до громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року по справі №340/3286/20  зобов`язано Первозванівську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правового висновку суду.
Рішенням Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області другої сесії восьмого скликання №165 від 21 грудня 2020 року відхилено проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ».
Рішенням Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області другої сесії восьмого скликання №166 від 21 грудня 2020 року, повторно розглянувши заяву позивача, надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства на території Первозванівської сільської ради за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2150.
Суд першої інстанції вважав, що рішенням відповідача № 165 та № 166 від 21.12.2020 р. фактично  відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га, при цьому в рішеннях відповідачем не зазначено вмотивованих підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою в частині  розміру земельної ділянки.
Оскільки     відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачеві є необґрунтованою, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. При цьому зазначив, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.
          Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
          Судом встановлено, що  12.02.2020 р. позивач звернувся до Первозванівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га з земельної ділянки з кадастровим номер 3522587600:02:000:2151, що розташована на території Первозванівської сільської ради  для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12).
          Рішенням Первозванівської сільської ради № 1240 від 10.04.2020 р. позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що така земельна ділянка віднесена до громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби (а.с. 13).
          Не є спірним питанням, що земельна ділянка з кадастровим номером 3522587600:02:000:2150 перебуває у комунальній власності Первозванівської сільської ради (а.с. 17).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. в справі №340/3286/20  зобов`язано Первозванівську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правового висновку суду.
На виконання рішення суду, що набрало законної сили, відповідачем прийнято рішення № 165  від 21.12.2020 р., яким відхилено проект рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 » (а.с. 19).
Рішенням Первозванівської сільської ради № 166 від 21.12.2020 р. надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства на території Первозванівської сільської ради за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2150 (а.с. 18). 
Рішення не містять мотивів, за якими сільською радою відмовлено  у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо  відведення позивачу земельної ділянки у власність, розміром 2,0000 га, а також підстав надання такого дозволу стосовно земельної ділянки розміром 0,0100 га.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема,  безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;  приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам встановлені статтею 121 Земельного кодексу України, згідно з пунктом «б» частин першої якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:  для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Оскільки ОСОБА_1    є громадянином України, він має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.
Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини шостої якої  громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
За приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною першою  статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлено, що  сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені  Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями  118,  122,  123 Земельного кодексу України, статтями  26,  33,  59 Закону № 280/97-ВР.
Пунктом 34 частини першої  статті 26 Закону № 280/97-ВР  передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до  закону  питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до  статті 59 Закону № 280/97-ВР  рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Відповідачем як компетентним органом розглянута заява  позивача із прийняттям рішення про відмову у затвердженні проекту рішення сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га, а також прийнято рішення про надання такого дозволу задля відведення земельної ділянки площею 0,0100 га, проте обидва рішення органу місцевого самоврядування не містить підстав їх прийняття.   
Зазначене  свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України та Закону № 280/97-ВР у питанні надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність таких рішень. 
Посилання апелянта  на неправильний висновок суду першої інстанції, що рішенням № 165 від 21.12.2020 р. відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, адже цим рішенням відхилено проект  рішення, тому в ньому не мають наводитися порушення вимог статті 118 Земельного кодексу України чи мотиви прийняти таке рішення, суд визнає неприйнятними та зазначає, що прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відхилення проекту рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по суті означає відмову у наданні такого дозволу. 
Відповідно, таке рішення є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, тобто актом (рішенням) суб`єкта владних повноважень, виданим (прийнятим) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. 
Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів  як актів правозастосування, є обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості індивідуальних актів призводить до  протиправності таких актів.
Оскаржене рішення № 165 не містить чіткого визначення підстав для відхилення проекту рішення сільської ради про задоволення заяви позивача та надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Аналогічно, рішення № 166, яким надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0100 га, також не містить мотивів та правових обґрунтувань щодо розміру земельної ділянки, на розробку проекту землеустрою щодо відведення якої надано дозвіл.
Доводи апелянта про те, що визначення судом першої інстанції розміру земельної ділянки, що може бути передана у власність особі, є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, є цілком незмістовними, адже суд першої інстанції не визначив розмір земельної ділянки та не надавав ніяких погоджень, а тільки надав правову оцінку рішенням відповідача, виклавши власні висновки стосовно таких правовідносин.   
          Зазначення апелянтом, що позивач не позбавлений права на збільшення земельної ділянки в межах норм, встановлених статті 121-1 Земельного кодексу України з огляду на частину сьому статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», є некоректним в контексті спірних правовідносин, зважаючи на протиправність рішень відповідача.
Також суд визнає необґрунтованими доводи апелянта  про відсутність нового спору, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. в справі № 340/3286/20, а незгода позивача з рішеннями, прийнятими на виконання судового рішення, не може бути підставою для нового позову. 
Суд вказує, що не зважаючи на те, що оскаржені в цій справі рішення відповідача прийняті на виконання судового рішення, що набрало законної сили, із прийняттям таких рішень у позивача виникли нові підстави для пред`явлення позову.
Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає таке. 
Відповідно до частини четвертої  статті 245 КАС України  суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що  порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву  та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки хоча відповідачем у спосіб, передбачений законом, питання, ініційоване позивачем, розглянуто, рішення по суті заяви прийнято, проте рішення не містить підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Відповідно до вимог  статті 118 Земельного кодексу України  в контексті спірних правовідносин відповідач  має прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених  статтею 118 Земельного кодексу України. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за  правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України  розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р.  в справі № 340/113/21 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. в справі № 340/113/21 за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 18.08.2021 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 18.08.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко