УХВАЛА

13 липня 2021 року
м. Київ

Справа №  911/3211/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.,
розглянувши заяву судді Мачульського Г.М. про самовідвід
за матеріалами касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2020
за позовом прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру
до Приватного акціонерного товариства "Таурус груп"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Обухівське"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 
про витребування з незаконного володіння земельні ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2021 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури та касаційну скаргу призначено до розгляду на 14.07.2021 на 10:40.
12.07.2021 суддею Мачульським Г.М. з метою усунення сумнівів у неупередженості при розгляді даної справи, на підставі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, заявлено самовідвід у розгляді справи.
Пунктом 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
В заяві про самовідвід, суддя Мачульський Г.М. зазначає про те, що при розгляді іншої справи № 911/2650/17 за участі Публічного акціонерного товариства "Обухівське" було ініційовано низку кримінальних проваджень, у тому числі і пов`язаних із розглядом касаційної скарги, у зв`язку із чим у наведеній справі № 911/2650/17 йому заявлялися відводи та ним заявлялися самовідводи від розгляду касаційної скарги у справі № 911/2650/17.
Виходячи із того, що у нього відсутня інформація щодо подальшого руху вказаних кримінальних проваджень і про їх долю, посилаючись на Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя Мачульський Г.М. заявив самовідвід у справі № 911/3211/19, який на думку колегії суддів задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Наведена вище інформація не може бути розцінена, як обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, оскільки є очевидним, що відповідні дії у наведеній вище справі № 911/2650/17 є намаганням усунути суддю від розгляду вказаної справи у незаконний спосіб, що є втручанням в діяльність судді та вплив на його незалежність.
З наведених міркувань колегія суддів у іншому складі виходила і у наведеній вище справі № 911/2650/17 відмовляючи судді Мачульському Г.М. у задоволенні його заяви про самовідвід.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що приймають участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту, заявлення завідомо безпідставного відводу тощо) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).
Враховуючи вищенаведене, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Мачульського Г.М.
Відповідно до частин 1, 9 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
На підставі викладеного та керуючись статтями 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Мачульського Г.М. від 12.07.2021 у справі № 911/3211/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Г.М. Мачульський

Судді                                                                                                    Є.В. Краснов

                                                                                                    В.Ю. Уркевич