Номер провадження: 22-ц/813/5667/21 
Номер справи місцевого суду: 522/9868/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді –                                          Гірняк Л.А.,
Суддів –                                                        Сегеди С.М., Комлевої О.С.,
За участю секретаря –                                        Ющак А.Ю.,

За участю третьої особи -          ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 
-про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:
ПРОЦЕДУРА:
В червні 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 2 220 000 грн. на підставі договору позики.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2019 року стягнуто з ОСОБА_4  на користь  ОСОБА_2  2 200 000 грн. Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 9162,40 грн.
12.06.2019 року державний виконавець Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до районного суду із заявою, по якій просив затвердити мирову угоду між сторонами виконавчого провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 року  затверджено мирову угоду, укладену10.06.2019 року між  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 відповідно Затвердили мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відповідно до якої:
1. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від стягнення з ОСОБА_3 , на його користь у розмірі 1530503,00 гри. в обмін на квартиру АДРЕСА_1 , загальноюплощею 103,5 кв. м, розташованої на п`ятому поверсі житлового будинку , складається в цілому з трьох житлових кімнат площею 56,6 кв. м, кухні 16,2 кв.м, туалету – 1,5 кв.м,  коридору - 29,2 кв.м, висота приміщень 2,68 м„ яка належить ОСОБА_3 , на праві власності, вартість якої складає 1530503,00 грн.
2.  ОСОБА_3 відмовилась від належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1  загальноюплощею 103,5 кв. м, розташованої на п`ятому поверсі житлового буднику, складається в цілому з трьох житлових кімнат площею 56,6 кв. м, кухні 16,2 кв.м,туалету 1,5 кв.м, коридору – 29,2 кв.м, висота приміщень 2,68 м., на користь  ОСОБА_2 .
3. Припиняється право власності ОСОБА_3 відмовляється від належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 ті загальною площею 103,5 кв. м, розташованої на п`ятому поверсі житлового будинку, складається в цілому з трьох житлових кімнат площею 56,6 кв. м, кухні 16,2 кв.м, туалету1,5 кв.м, коридору - 29,2 кв.м, висота приміщень 2,68 м.        
4. За ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 103,5 кв. м, розташованої на п`ятому поверсі житлового будинку, складається в цілому з трьох житлових кімнат площею 56,6 кв. м, кухні 16,2 кв.м, туалету 1,5 кв.м, коридору - 29,2 кв.м, висота приміщень 2,68 м.
5. Сторони погодили, що у випадку належного виконання даної мирової угоди заборгованість за виконавчим листом № 522/9868/18, виданим на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року буде складати 669497,00 грн. та 9162,40 грн. судового збору.
6. Розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки стягувач (позивач), з одного боку, та боржник (відповідач), з іншого боку, засвідчили, що вони не мають і не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо даного спору.
7. Стягувач заявив, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості на суму 1530503,00 грн. (визначену в звіті про незалежну оцінку майна від 29.05.2019 року СПД ОСОБА_6 згідно договору № 35 від 29.05.2019 року по оцінці квартири АДРЕСА_1 , що є предметом цієї Мирової Угоди.
8. Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Боржника.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить:
-скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 року про затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ;
-в порядку повороту виконання рішення суду скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , яка вчинена 03.07.2019 року державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Баховою В.1. на підставі ухвали суду від 27.06.2-19 року по справі №522/9868/18, номер запису про право власності: 32261296;
-стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судові витрати по справі в рівних частках.
25.11.2020 року в ході розгляду справи до Одеського апеляційного суду від представника стягувача ОСОБА_2 – адвоката Губського А.В. надійшла заява про участь у справі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.11.2020 року клопотання адвоката Губського А.В. про участь у справі у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду – задоволено та призначено справу на 10.12.2020 року о 10.50 год.
07.12.2020 року від представника стягувача ОСОБА_2 – адвоката Губського А.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, так як він приймає участь в судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси, яке призначено на 10.12.2020 року о 10.00 год. та є представником ОСОБА_8 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
В ході розгляду справи 25.11.2020 року до Одеського апеляційного суду від представника стягувача ОСОБА_2 – адвоката Губського А.В. надійшла заява про участь у справі у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.11.2020 року клопотання адвоката Губського А.В. про участь у справі у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду – задоволено.
07.12.2020 року від представника стягувача ОСОБА_2 – адвоката Губського А.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, так як він приймає участь в судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси, яке призначено на 10.12.2020 року о 10.00 год. та є представником ОСОБА_8 .
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи справу розглянути за відсутності її учасників.
В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:
Апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним, порушує її права та законні інтереси, оскільки вчинена під час дії накладеного судом арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Зазначає, що на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 року - 03.07.2019 року, право власності ОСОБА_2 , на вказану квартиру, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав.
Посилається на те, що арешт накладено ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04. 2016 року з виправленням описки ухвалою того ж суду від 03.01.2017 року по цивільній справі №501/5174/15-ц за її позовом до  ОСОБА_4  та інших осіб про стягнення шкоди. Вказаний арешт зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон 04.01.2017 року на підставі постановиголовного державного виконавця Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області.
Окрім того зазначає, що ухвалою Іллічівського міського суду від 29.10.2018 року відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_4 про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Іллічівського міського суду від 29.10.2018 року залишена без задоволення, а ухвала суду - без змін. Підставою для відмови у скасуванні арешту були невирішені судом позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення 211 159,19 грн.
Посилається на те, що затверджена ухвала суду про відчуження квартири, на яку накладено арешт за її заявою в інтересах ОСОБА_1 , порушує її права та законні цивільні інтереси, які полягають в легітимному очікуванні та просить задовольнити майнові вимоги до відповідачки ОСОБА_4 за рахунок належної їй та арештованої квартири шляхом звернення стягнення на неї, оскільки іншого достатнього для відшкодування шкоди майна у неї не має.
При цьому посилається на постанови ВСУ постанови ВСУ від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, від 31.05.2017 року у справі №6-599цс17, від 01.02.2017 у справі №6-648цс16, від 24.05.2017 у справі №6-640цс17, від 11.07.2018 року у справі №509/5216/13-ц).
Зазначає, що ОСОБА_3 не мала права у будь якій формі відчужувати належну їй квартиру АДРЕСА_1 , а суд не мав права затверджувати таку угоду за межами предмету спору.
05.11.2019 року до апеляційного суду від представника стягувача ОСОБА_2 – адвоката Губського А.В ., надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року залишити без задоволення, а ухвалу – без змін, посилаючись на вимоги ст. 444 ЦПК України яка не передбачає процесуальної можливості здійснити поворот виконання ухвали про затвердження мирової угоди таким способом.

ФАКТИЧНІ МАТЕРІАЛИ СПРАВИ
Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2016 року з виправленням описки ухвалою того ж суду від 03.01.2017 року по цивільній справі №501/5174/15-ц за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_4  та інших осіб про стягнення шкоди. Вказаний арешт зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон 04.01.2017 року на підставі постановиголовного державного виконавця Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області.
Ухвалою Іллічівського міського суду від 29.10.2018 року відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_4 про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Іллічівського міського суду від 29.10.2018 року залишена без задоволення, а ухвала суду - без змін. 

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції виходив з вимог п.2 ст. 19 Закону України « Про виконавче провадження» про те, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується ( визнається) судом, який видав виконавчий документ.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду з наступних підстав.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 207 ЦПК України - мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Верховний Суд, неодноразово висловлювали правову позицію щодо підстав для визнання недійсною угоди , вчиненої з порушенням заборони на її відчуження (Див.: постанови ВСУ від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, від 31.05.2017 року у справі №6-599цс17, від 01.02.2017 у справі №6-648цс16, від 24.05.2017 у справі №6-640цс17).
Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 року у справі №509/5216/13-ц виклав правову позицію: 
У ст. 124 Конституції України в редакції, на час ухвалення судового рішення визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14,153 ЦПК України 2004 року поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої ст. 151 ППК України 2004 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.154 ЦПК України 2004 року).
Тому факт, що встановлені судом в ухвалі обмеження не було у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу достеменно відомо.
Судом встановлено, що предметом спору між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 являється сума богових зобов`язань. 
Затверджена мирова угода стосується квартири АДРЕСА_1 на яку накладено арешт ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2016 року.
Враховуючи те, що судовим рішенням, при затвердженні мирової угоди, припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , яка знаходиться під арештомє, та суд не звернув увагу, що така мирова угода виходить за межі предмету спору, порушує право ОСОБА_1 , за заявою якої і був накладений арешт, судова колегія приходить до висновку, що вона не відповідає закону та порушує право третьої особи.
Порушення судом норм матеріального та процесуального права є підставою, у відповідності до ст. 379 ЦПК України, для скасування ухвали суду із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія, –
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року – скасувати, 
Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 про стягнення боргу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено_12.07.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебував у відпустці відповідно до наказу № 81-в від 17.06.2021 року з 29.06 – 02.07.2021 р.р., а суддя Комлева О.С. перебувала у відпустці, відповідно до наказу № 87-в від 29.06.2021 року, з 05.07. -09.07.2021р.р.

Судді Одеського апеляційного суду                  Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда 

О.С. Комлева