КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
09 серпня 2021 року                                                                                   м. Київ
                                                                                   
Унікальний номер справи № 755/799/21 
Апеляційне провадження 22-ц/824/12084/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.
сторони          
позивач                      Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»  
 
відповідачі                 ОСОБА_1 
 
ОСОБА_2 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», подану через представника Архіпова Олександра Юрійовича, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Марфіної Н.В., про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Д`яченко Євгеній Станіславович, про виділ частки зі спільного майна та звернення стягнення на майно, 
в с т а н о в и в :
 
у січні 2021 року  ТОВ «ФК «Геліос» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило виділити частку у спільному майні та звернути стягнення на цю частку.
15.06.2021 представник відповідачівзаявив клопотання про зупинення  провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі                                    № 910/21031/20, що перебуває в провадженні Господарського суду м. Києва.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2021 це клопотання задоволено. Зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/21031/20 за позовом ТОВ «Лисичанський пивоварний завод» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн», ТОВ «ФК «Геліос» про визнання електронних торгів та договору недійсними.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ТОВ «ФК «Геліос» через представника подало  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, судом не враховано, правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 910/13539/19. Суд не врахував, що відкриття провадження у справі щодо визнання правочину недійсним не зупиняє презумпцію дії правочину. Обставини справ суттєво відрізняються та у даній справі достатньо доказів для ухвалення рішення. Рішення господарського суду не матиме прямого впливу на розгляд даної справи доки не будуть скасовані ухвали про заміну стягувача. Суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення боргу, проте набуває у власність будинки, земельні ділянки, автомобілі, реєструючи їх на дружину. Після звернення до суду з цим позовом ОСОБА_2 відчужила майно на користь сина. При вирішенні питання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України дані обставини були враховані. Крім того, зупиняючи провадження у справі суд порушив розумність строків розгляду справи.
У відзиві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін посилаючись на її законність та обгрунтованість. Зазначає, що предметом розгляду справи у господарському судочинстві є визнання недійсними електронних торгів та договору купівлі - продажу, на підставі яких було відчужено право вимоги, що прямо пов`язане з правом позивача на стягнення боргу. При розгляді справи про заміну стягувача було встановлено, що ПАТ «Кредитпромбанк» не передав                    ПАТ «Дельта Банк» оригіналів кредитного договору та інших документів що стосуються кредитних зобов`язань. Відтак банк не мав права відступати права вимоги та відповідні права не могли бути визначені, як актив банку та включені до лоту. У нового кредитора також відсутні оригінали документів кредитної справи. Вважає, що апелянтом не доведено безпідставність винесення ухвали про зупинення провадження, оскільки є беззаперечні підстави для такого зупинення.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки оскаржується ухвала про зупинення провадження, справа  підлягає вирішенню без повідомлення учасників справи.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дану справу неможливо розглянути до розгляду справи за позовом                                   ТОВ «Лисичанський пивоварний завод» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн»,                                ТОВ «ФК «Геліос» про визнання електронних торгів та договору недійсними.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Строки розгляду справи по суті визначено у статті 210 ЦПК України.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.  
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2013 задоволено позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ВАТ «Агромаш» про стягнення заборгованості за кредитним договором                              № 08/29/06-КЛТ від 18.08.2006 та стягнуто з відповідачів у солідарному порядку 45 411 984,35 грн.
Ухвалою суду від 06.06.2016 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 41386995 з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк». 
14.08.2019 відбулися відкриті торги, за наслідком яких право вимоги було відступлено від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Геліос». У тому числі і за  кредитним договором №08/29/06-КЛТ від 18.08.2006, укладеним з ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 22.10.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 41386995 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Геліос». 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва    Дяченка Є.С. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом                                  № 2-2725/11, який виданий 13.11.2013 на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2013.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що питання щодо права вимоги позивача до боржників розглянуте судом при вирішенні заяви про заміну стягувача. Ухвали суду, якими замінено стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», та  ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Геліос» не скасовані та є чинними. 
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд не врахував положення даної норми та помилково вважав, що рішення у справі за позовом ТОВ «Лисичанський пивоварний завод» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн», ТОВ «ФК «Геліос» про визнання електронних торгів та договору недійсними безпосередньо вплине на права та інтереси боржників. Борг по кредитному договору, відступлення права вимоги за яким оспорюється у господарському суді, зафіксовано у рішенні суду. Відтак незалежно від результатів розгляду спору про визнання електронних торгів недійсними розмір боргу не зміниться.
У разі визнання недійсними договорів купівлі - продажу права вимоги наслідки недійсності правочину, а саме зобов`язання повернути одержане за правочином наступають для сторін правочину. Відтак у разі, якщо на користь позивача боржниками будуть сплачені суми на погашення боргу, то ТОВ «ФК «Геліос» зобов`язаний буде повернути ці суми первинному кредитору, а не боржникам.
Відтак розгляд справи  за позовом ТОВ «ФК «Геліос» до  ОСОБА_1 ,                    ОСОБА_2 про виділ частки у спільному майні та звернення стягнення на цю частку можливий за наданими сторонами доказами.
Крім того, зупинення провадження у справі порушує право позивача на розумні строки розгляду справи та принцип ефективності судового процесу.
Не врахувавши зазначені обставини та правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України 04.11.2015 у справі № 6-923цс15, від 01.02.2017 у справі № 6-1957цс16 суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року  скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
 
Постанова складена 12.08.2021.
 
Головуючий                                                                                    Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                О. В. Немировська

Т. І. Ящук