П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/664/21 
Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко А.В. 
          Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 

29 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  21 травня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про  визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідача), у якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо  встановлення місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2016 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити належну індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, вважаючи місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення грошового забезпечення (базовий місяць)  - січень 2008 року, з врахуванням виплаченої суми
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 21.05.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідач виконав умови, визначені абзацом 1 пункту 3 Постанови №1013, а відтак для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку №1078, як базовий місяць (місяць підвищення) врахував січень 2016 року, що передбачено абзацом другим пункту 3 Постанови № 1013.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що  нарахування та виплата йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 на виконання рішення суду у справі №240/10066/19 здійснена з урахуванням базового місяця - січень 2016 року що не відповідає вимогам Порядку №1078, згідно якого для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових, а не додаткових виплат та премії.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що на виконання вимог пункту 3 постанови №1013 та відповідно до телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015, в січні 2016 військовослужбовцям Збройних Сил України, в тому числі військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 збільшено щомісячно додаткові грошові винагороди у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць.
Вважає, що військова частина виконала умови, визначені абз. 1 п. 3 постанови №1013, тому для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчислені індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку №1078, як базовий місяць врахувала січень 2016.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що   ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.04.2019 №29-РС прапорщика ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2019 №67, звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" та виключено зі списків особового складу частини з 01.04.2019.
Після звільнення з військової служби позивач виявив, що відповідач допустив порушення чинного законодавства України щодо проведення індексації грошового забезпечення під час проходження служби, тому в 2019 році звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2019, яке залишено без змін відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020, адміністративний позов   ОСОБА_1 задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
На виконання рішення суду у справі №240/10066/19  військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у сумі 4503,21 грн, що підтверджується довідкою №1/113 від 02.03.2020. Окрім того, відповідно до довідки-розрахунку індексації наданої відповідачем, базовий місяць при нарахуванні та виплаті індексації встановлено - січень 2016 року.
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно  застосовано базовий місяця - січень 2016 року при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, звернувся до  суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний  захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Зі змісту частини 2 та 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" слідує, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами положень статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ  індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) (у процитованій частині редакція цієї статті також не змінювалася).
За нормами частин  першої-четвертої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі  Порядок № 1078).
Приписами пункту 11 Порядку № 1078 врегульовано, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
У пункті 2 вказаного Порядку зазазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Положеннями пункту 4 Порядку № 1078 закріплено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
За змістом п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Наявність у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 встановлено в рамках розгляду справи № 240/10066/19 за результатами якого винесено судове рішення від 31 жовтня 2019 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вищезазначений період.
Разом з тим, спірним у даній справі є правильність визначення відповідачем базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період 01.01.2016 по 01.03.2018.
Відповідно до абз.2, 5 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Таким чином місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Отже, з аналізу пунктів 2, 5 Порядку №1078 випливає, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19 та від 24 вересня 2020 року у справі № 806/2883/17.
При цьому, колегія суддів зазначає, що підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою №1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року.
Відтак, з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог пункту 3 Постанови №1013 та відповідно до телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015, в січні 2016 року військовослужбовцям Збройних Сил України, в тому числі військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , здійснено нарахування та виплату премії і додаткових видів грошового забезпечення за грудень 2015 року у підвищеному розмірі. Зокрема, розмір премії позивача у січні 2016 року, як військовослужбовця склав 5069 грн (740%), а розмір щомісячної додаткової грошової винагороди склав 3343,13 грн на противагу встановленим раніше, у грудні 2015 року -   856,25 грн (125%) та   1418,93 грн,   відповідно.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на положення Постанови №1078 (в редакції Постанови №1013), якими визначено, що базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці є спеціальними по відношенню до положень Постанови №1013.
При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Оскільки спеціальним законом, який визначає базовий місяць для нарахування індексу споживчих цін є Постанова №1078, то саме вказана така і підлягає застосуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015 року, повинен застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, яку суд враховує при вирішенні спору в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, і відповідно до якої з 01 грудня 2015 року для нарахування індексації грошового забезпечення як базовий місяць має застосовуватися січень 2008 року.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідач виконав умови, визначені абзацом 1 пункту 3 Постанови №1013, та для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку №1078, як базовий місяць (місяць підвищення) врахував січень 2016 року.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги  підтверджують, що відповідач при встановленні місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2016 року  діяв протиправно, а тому з метою відновлення порушеного права позивача наявні підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити належну індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, вважаючи місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, з врахуванням виплаченої суми.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення ОСОБА_1 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2016 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, вважаючи місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення грошового забезпечення (базовий місяць)  - січень 2008 року, з врахуванням виплаченої суми.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.