П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7673/20	

Категорія: 111030000          Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 11.12.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання протиправною та скасування:
-          податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 16 січня 2020 року №0002433305, яким до ОСОБА_1 , за порушення п.44.1 ст. 44 ПК України, застосовано адміністративний штраф у розмірі 510 грн.;
-          ППР від 16 січня 2020 року №0002453305, яким до ОСОБА_1 , за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п.203.1 ст. 203 ПК України застосовано адміністративний штраф у розмірі 1 870 грн.;
-          ППР від 16 січня 2020 року №0002393305, яким до ОСОБА_1 , за порушення п.49.18 ст. 49, п.177.5 ст. 177 ПК України, застосовано адміністративний штраф у розмірі 340 грн.;
-          ППР від 16 січня 2020 року №0002403305, яким ОСОБА_1 , за порушення ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп.177.2, ст. 177, пп.1.1. п.п.1.3, п.п.1.4 ст. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Військовий збір" в сумі 298 887,01 грн., з якого податкове зобов`язання становить 85 589,61 грн., штрафні санкції – 21 397,4 грн.;
-          ППР від 16 січня 2020 року №0002443305, яким ОСОБА_1 , за порушення п.181.1 ст. 181, п.183.1, п.183.2 ст. 183, п.187.1 ст. 187, п.п.188.3 ст. 188, п.п.194.1 1, пп.194.1 ст. 194 ПК України, нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Податок на додану вартість" в сумі 1 092 796,12 грн., з якої податкове зобов`язання становить 874 236,90 грн., штрафні санкції – 218 559,22 грн.;
-          ППР від 16 січня 2020 року №0002383305, яким ОСОБА_1 , за порушення ст. 42 ГК України, п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.177.2 ст. 177 ПК України, нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 1 283 843,75 грн., з якої податкове зобов`язання становить 1 027 075,00 грн., штрафні санкції – 256 768,75 грн.;
-          вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2020 року №Ф-0002423305, якою ОСОБА_1 , за порушення п.2 ст. 7, п.8 ст. 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і нараховано до сплати суму недоїмки у розмірі 323 961,00 грн.;
-          рішення від 16 січня 2020 року №0002373305, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 50 427,30 грн.;
-          податкової вимоги від 27 травня 2020 року за №233786-51, якою ОСОБА_1 , станом на 26 травня 2020 року, нараховано суму податкового боргу у розмірі 3 529 305,26 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що не отримувала вищевказане рішення про застосування штрафних санкції та вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Також позивач зазначала, що контролюючим органом повторно сформовано вимогу від 22 квітня 2020 року за №Ф-28959-51 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у сумі 377 142,48 грн., з яких сума недоїмки становить 326 715,18 грн., штрафні санкції – 50 427,30 грн.
Позивач вважає, що контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку із порушенням вимог чинного податкового законодавства, яке полягає у тому, що контролюючим органом не було дотримано визначену податковим законодавством процедура вручення наказу про проведення перевірки платнику податків.
Також позивач зазначала, що у перевіряємий контролюючим органом період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року вона не здійснювала підприємницьку діяльність і не була зареєстрована як фізична особа-підприємець та у період 2015-2017 років не отримувала прибуток (дохід).
Також позивач вказувала, що оскаржувані ППР були прийняті податковим органом лише 16 січня 2020 року, якими визначено суми грошового зобов`язання в сумі 2 729 184, 18 грн., однак контролюючий орган не мав право у січні 2020 року визначати грошове зобов`язання ОСОБА_1 , зокрема, нараховувати штрафні санкції, за період із і 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, оскільки, даний період не підпадає в термін 1 095 днів, визначений п.102.1 ст. 102 ПК України.
Враховуючи, що грошові зобов`язання були визначені ОСОБА_1 поза межами строку давності, визначеного п.102.1 ст. 102 ПК України, ОСОБА_1 вважається вільною від такого грошового зобов`язання (в тому числі від застосованих та нарахованих штрафних санкції). Таким чином, ППР підлягають скасуванню.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на теперішній час ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС в Одеській області, як фізична особа підприємець (далі ФОП) відповідно до запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державної Реєстраційної Служби України, дата та номер запису в єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 18 грудня 2018 року №25560000000148803, код основного виду економічної діяльності – роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет.
ОСОБА_1 документи до перевірки не надала. 
Відповідно до наявної податкової інформації ФОП ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримувала доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).
ФОП ОСОБА_1 систематично протягом перевіряємого періоду (більше 3-х раз в рік) здійснює продаж непродовольчих товарів (джинси, одяг, інш.), що є безумовним свідченням того, що вищезазначене передбачає отримання прибутку від подальшого продажу придбаного товару, що є неодмінною характерною ознакою підприємницької діяльності. Підсумовуючи викладене – комплекс послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є купівля та подальший продаж низки однотипних об`єктів/товарів для отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька, тож указані операції підлягають оподаткуванню.
Окремо, відповідач вказував на наявність сайту з продажу одягу (сайт – " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") розміщення реклами та зазначення ОСОБА_1 як адміністратора сайту та особи, що здійснює розрахункові операції так є свідчення ведення система фактичної господарської діяльності з продажу одягу.
З огляду на вищенаведені фактичні обставини та положення закону ГУ ДПС в Одеській області повністю правомірно були винесені податкові повідомлення рішення, а доводи позивача суперечать фактичним обставинам справи.
У відповіді на відзив, відповідач вводить суд в оману, надаючи недостовірну інформацію.
Позивачем зазначено що 23 березня 2020 року ОСОБА_1 було припинено підприємницьку діяльність як фізичної особи-підприємця, про що зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису: 23 березня 2020 року, номер запису: 25560060002148803. На підтвердження цих обставин позивач надавав витяг із ЄДР до поданої позовної заяви.
Крім того позивач вважає, що проведена відповідачем документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи платника податків ОСОБА_1 у період з 15 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року була проведена безпідставно, оскільки їй не передував обов`язковий письмовий запит ОСОБА_1 . 
На думку позивача, відповідач незаконно провів документальну позапланову невиїзну перевірку в ОСОБА_1 у період з 15 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року, оскільки підстави для такої перевірки, передбачені пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, були відсутні. Відповідачем у своєму відзиві не було доведено зворотного.
Позивачем було зазначено, що у перевіряємий контролюючим органом період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, ОСОБА_1 не здійснювала підприємницьку діяльність ні як фізична особа, ні як ФОП.
У цей період вона працювала найманим працівником у ОСОБА_2 , який був на той час зареєстрований як ФОП. ОСОБА_1 займала посаду консультанта. Однією із умов працевлаштування ОСОБА_1 на роботу до ОСОБА_2 було отримання нею банківської картки та передача доступу до неї ОСОБА_2 . Оскільки, ОСОБА_2 був дядьком ОСОБА_1 , то у неї не було сумнівів щодо його порядності.
У період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року ОСОБА_1 не отримувала жодного прибутку (доходу) за весь цей час, отримання якого у розмірі 5 705 973,92 грн. контролюючий орган приписує ОСОБА_1 .
Факт руху коштів по картковому рахунку не є достатньою та належною підставою для встановлення тієї обставини, яку приписує податковий орган, а саме: отримання ОСОБА_1 чистого доходу у розмірі 5 705 973, 92 грн. 
Позивач вказує на те, що у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців не внесено запис про державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Отже, дохід, отримання якого приписує відповідач ОСОБА_1 , не може оподатковуватись за нормами ст. 177 ПК України, оскільки, положення цієї статті регулює оподаткування доходів, отриманих ФОП від провадження господарської діяльності. 
Від позивача надійшли письмові пояснення відповідно до яких звертає увагу суду на те, що в ОСОБА_1 був відсутній обов`язок відповідати на запит від 27 червня 2018 року №5447/У/15-32-13-05-09 (абз.6 п.73.3. ст. 73 ПК України), оскільки, даний запит був надісланий відповідачем із порушенням вимог визначених абз.1-5 п.73.3 ст. 73 ПК України, а саме: відсутня печатка контролюючого органу (ГУ ДФС в Одеській області); відсутні підстави для надіслання відповідного запиту; відсутній перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати. Взагалі відповідний запит складається, на думку позивача, просто із хаотичного цитування норм ПК України.
Позивач вважає, що документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 проводилась із грубим порушення норм податкового законодавства, отже, прийняті за результатом цієї перевірки рішення, які є предметом розгляду цієї справи, є протиправним і підлягають скасуванню.
Справу розглянуто судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження, в письмовому провадженні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002433305, яким до ОСОБА_1 , за порушення п.44.1 ст. 44 ПК України, застосовано адміністративний штраф у розмірі 510 грн.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002453305, яким до ОСОБА_1 , за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п.203.1 ст. 203 ПК України застосовано адміністративний штраф у розмірі 1 870 грн.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002393305, яким до ОСОБА_1 , за порушення п.49.18 ст. 49, п.177.5 ст. 177 ПК України застосовано адміністративний штраф у розмірі 340 грн.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002403305, яким ОСОБА_1 , за порушення ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп.177.2, ст. 177, пп.1.1. п.п.1.3, п.п.1.4 ст. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Військовий збір" в сумі 298 887,01 коп., з якої податкове зобов`язання становить 85 589,61 грн., штрафні санкції – 21 397,40 грн.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002443305, яким ОСОБА_1 , за порушення п.181.1 ст. 181, п.183.1, п.183.2 ст. 183, п.187.1 ст. 187, п.п.188.3 ст. 188, п.п.194.1 1, пп.194.1 ст. 194 ПК України нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Податок на додану вартість" в сумі 1 092 796,12 грн., з якої податкове зобов`язання становить 874 236,90 грн., штрафні санкції – 218 559,22 грн.
Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002383305, яким ОСОБА_1 , за порушення ст. 42 ГК України, п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.177.2 ст. 177 ПК України нараховано суму грошового зобов`язання до сплати за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 1 283 843,75 грн., з якої податкове зобов`язання становить 1 027 075,00 грн., штрафні санкції – 256 768,75 грн.
Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2020 року №Ф-0002423305, якою ОСОБА_1 за порушення п.2 ст. 7, п.8 ст. 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і нараховано до сплати суму недоїмки у розмірі 323 961,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУДПС в Одеській області від 16 січня 2020 року №0002373305, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 50 427,30 грн.
Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області від 27 травня 2020 року за №233786-51, якою ОСОБА_1 станом на 26 травня 2020 року нараховано суму податкового боргу у розмірі 3 529 305,26 грн.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 43142370) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а також в зв`язку з тим, що обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно.
В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що ФОП ОСОБА_1 систематично протягом перевіряємого періоду (більше 3-х раз в рік) здійснює продаж непродовольчих товарів (джинси, одяг, інш.), що є безумовним свідченням того, що вищезазначене передбачає отримання прибутку від подальшого продажу придбаного товару, що є неодмінною характерною ознакою підприємницької діяльності. Підсумовуючи викладене - комплекс послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є купівля та подальший продаж низки однотипних об`єктів/товарів для отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька, тож указані операції підлягають оподаткуванню за нормами ПК України. Окремо, слід зазначити, наявність сайту з продажу одягу (сайт – " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") розміщення реклами та зазначення ОСОБА_1 як адміністратора сайту та особи, що здійснює розрахункові операції так є свідчення ведення систематичної господарської діяльності з продажу одягу.
ОСОБА_1 своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 надіслано запит про надання первинних документів від 27 червня 2018 року №5447/У/15-32-13-05-09, який отримано ОСОБА_1 09 липня 2018 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 
ГУ ДФС в Одеській області звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси для отримання рішення про надання банківськими установами інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по вищевказаним розрахунковим рахункам платника податків.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/17625/18 заяву ГУ ДФС в Одеській області 06 лютого 2019 року задоволено.
У зв`язку з вищевикладеним на виконання рішення суду ПАТ КБ "ПриватБанк" до ГУ ДФС в Одеській області надано лист від 13 серпня 2019 року №20.1.0.0.0/7-190813-993 (вх. від 21 серпня 2019 року №39772/10/15-32 з додатком (виписки банку по р/р).
У період з 15 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року ГУ ДПС в Одеській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи платника податків ОСОБА_1 .
За результатом проведення перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 складено акт №440/15-32-33-05/ НОМЕР_1 від 28 листопада 2019 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення фізичною особою платником податків ОСОБА_1 :
-          п.177.5 ст. 177 ПК України, внаслідок чого встановлено неподання податкових декларацій про майновий стан та доходи як ФОП за 2016-2017 роки;
-          ст. 42 ГК України, п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.177.2 ст. 177 ПК України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1 027 075 грн.;
-          ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп.177.2, ст. 177, пп.1.1. п.п.1.3, п.п.1.4 ст. 16 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого донараховано військового збору фізичної особи підприємця у сумі 85 589,61 грн.;
-          п.2 ст. 7, п.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 323 961 грн.;
-          п.181.1 ст. 181, п.183.1, п.183.2 ст. 183, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.п.194.1.1 п.194.1 ст. 194 ПК України), внаслідок чого донараховано податку на додану вартість у сумі 874 236, 90 грн.;
-          пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п.203.1 ст. 203 ПК України, внаслідок чого встановлено неподання податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 - грудень 2017 року;
-          п.44.1 ст. 44 ПК України, в наслідок чого встановлено не зберігання первинних документів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства.
На підставі акту №440/15-32-33-05/ НОМЕР_1 від 28 листопада 2019 року, складеного за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, контролюючим органом були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.
Також, на підставі висновків акту №440/15-32-33-05/ НОМЕР_1 від 28 листопада 2019 року ГУ ДПС в Одеській області було також прийнято спірні рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
22 квітня 2020 року контролюючим органом повторно сформовано вимогу за №Ф-28959-51 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у сумі 377 142, 48 грн., з яких сума недоїмки становить 326 715,18 грн., штрафні санкції - 50 427, 30 грн.
Дана податкова вимога від 22 квітня 2020 року за №Ф-28959-51 була оскаржена ОСОБА_1 в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України від 29 липня 2020 року №24005/6/99-00-06-03-01-06 скаргу було задоволено частково, скасовано вимогу ГУ ДПС в Одеській області від 22 квітня 2020 року за №Ф-28959-51 та вирішено вважати її відхиленою із дати прийняття даного рішення, тобто, з 29 липня 2020 року.
Також, ДПС України зобов`язала ГУ ДПС в Одеській області сформувати та направити ОСОБА_1 нову вимогу. 
27 травня 2020 року контролюючим органом було сформовано податкову вимогу №233786-51, зі змісту якої вбачається, що, станом на 26 травня 2020 року, ОСОБА_1 нараховано суму податкового боргу у розмірі 3 529 305,26 грн., а саме: податок на доходи фізичних осіб – 1 711 210,00 грн., з якої: 1 027 075,00 грн. - основний платіж, 257 108,75 грн. - штрафні санкції, 427 026, 25 грн. - пеня; військовий збір - 342 575,70 грн., з якої: 85 589,61 грн. основний платіж, 213 297,40 грн. - штрафні санкції, 43 688,69 грн. - пеня; податок на додану вартість - 1 472 807,48 грн., з якої: 874 236,90 грн. - основний платіж, 220 429,22 грн. - штрафні санкції, 378 141,36 грн. - пеня; єдиний податок з фізичних осіб – 2 202,08 грн., з якої: 2 197,42 грн. - основний платіж, 4,00 грн. - пеня; адміністративний штраф - 510 грн.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у перевіряємому періоді не була зареєстрована як ФОП, реєстрація підприємцем відбулась лише 18 грудня 2018 року, про що сторони не заперечували.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством України не передбачено надання фізичній особі статусу ФОП в обхід встановленій процедурі, в тому числі й за рішенням будь якого суб`єкта владних повноважень (в даному випадку органу ДПС). Вчинення таких дій суб`єктом владних повноважень безумовно свідчить про порушення принципу належного урядування та безпідставне втручання до майнових прав фізичної особи.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не є та не була зареєстрованою як ФОП (суб`єкт господарювання) у перевіряємий період, тому оподаткування її доходів має здійснюватися із застосуванням встановлених ПК України правил загальної системи оподаткування для платників податків – фізичних осіб, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 42 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77 КАС України, ч.ч.2, 3 ст. 50 ЦК України, ч.ч.1, 2 ст. 55, ч.1 ст. 128 ГК України, ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Предметом спору у цій справі є оподаткування фізичною особою доходу, отриманого платником податку внаслідок систематичного продажу товару впродовж 2015 – 2017 років, сплата військового збору, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із доходу, отриманого у такий спосіб, та податку на додану вартість.
Статтею 42 Конституції України визначено, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.
У той же час, громадянин, який бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, є таким після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур.
Згідно з ч.1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.
Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 55 ГК України, громадяни України визнаються учасниками господарських відносин (тобто є суб`єктами господарювання) за умови їх державної реєстрації як підприємців.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація проводиться за заявницьким принципом.
Враховуючи викладене, реалізацію конституційного права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності законодавство пов`язує із виконанням обов`язкової умови - державної реєстрації особи як фізичної особи-підприємця.
Тобто, реєстрація фізичної особи підприємцем проводиться лише за наявності відповідного наміру (волевиявлення), який реалізується шляхом подання відповідної заяви.
При цьому фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. 
У свою чергу, правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільної право - та дієздатності, та не обмежує їх.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що законодавством України не передбачено надання фізичній особі статусу ФОП за рішенням податкового органу.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була зареєстрована в якості ФОП протягом перевіряємого періоду, то оподаткування її доходів має здійснюватися із застосуванням встановлених ПК України правил загальної системи оподаткування для платників податків – фізичних осіб, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.
Відповідно, висновок податкового органу про необхідність застосування до останньої вимог ПК України, які регулюють порядок оподаткування господарських операцій, здійснених ФОП, є помилковим.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.