22-ц/804/1379/21 
                                                                                264/5346/20 
                                               
П О С Т А Н О В А
Іменем України

Єдиний унікальний номер 264/5346/20
Номер провадження  22-ц/804/1379/21
28 липня 2021 року                                                                                  місто Маріуполь 
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                 головуючого судді Лопатіної М.Ю.
                 суддів – Зайцевої С.А., Мальцевої Є.Є. 
                 за участю секретаря Сидельнікової А.В.      
         сторони:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересовані особи – Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської 
міської ради Донецької області, ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фоменко Сергій Олександрович, на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя  Донецької області від 16 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Мирошниченка Ю.М.,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст  вимог заяви
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду  з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабою заявника, яка перебуває на медичному обліку в КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Маріуполя». У травні 2020 року у ОСОБА_3   стався  крововилив у тканини головного мозку(інсульт), внаслідок чого стан її здоров`я значно погіршився і на сьогоднішній день вона не в змозі самостійно обслуговувати себе та потребує постійного стороннього догляду  внаслідок того, що вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними через стійкий, хронічний психічний розгляд, спричинений її захворюванням. Окрім цього, у ОСОБА_3 було діагностовано церебральний атеросклероз з гіпертензією і когнітивними порушеннями, а також ішемічна  хвороба серця: атеросклеротичний кардіосклероз (серцева недостатність 1 ступеню).
В зв`язку з викладеним, просив визнати ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та  призначити його її опікуном. 
15 січня 2021 року до суду з аналогічною заявою звернулась  ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначала, що  вона є невісткою ОСОБА_3 , яка є матір`ю її померлого чоловіка ОСОБА_4 . Протягом всього часу перебування у шлюбних відносинах з чоловіком  та після його смерті вона фінансово забезпечувала ОСОБА_3 ,  опікувалась здоров`ям останньої та самопочуттям, з серпня 2018 року,  за проханням чоловіка, нею щомісячно направлялись гроші його двоюрідній сестрі ОСОБА_5 , яка доглядає за ОСОБА_3 та витрачає кошти на її лікування.
На підставі викладеного,  просила   визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та  призначити її опікуном ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя  Донецької області від 16 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. Встановлено над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні заяви ОСОБА_2 про призначення її опікуном ОСОБА_3 відмовлено.
Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з допустимості експертного висновку, як доказу нездатності  ОСОБА_3 розуміти значення своїх дій, керувати ними та наявності підстав для визнання її недієздатною та призначення її опікуном ОСОБА_1 на підставі подання органу опіки та піклування.
Зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном ОСОБА_2 , місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви останньої, що не позбавляє її права повторно звернутися до суду з відповідною заявою після усунення причин, які стали підставою для відмови у задоволенні такої заяви. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Фоменко С.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 недієздатною та встановлення над нею опіки, а її заяву  задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржниця зазначила, що суд першої інстанції, у порушення норм процесуального права, розглянув справу без підтвердження  повноважень представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Сорокіної Ю.О., оскільки в матеріалах справи наявна довіреність, строк дії якої сплив  01 січня 2020 року. Крім того, місцевий суд безпідставно прийняв як доказ висновок судово-психіатричної експертизи № 151 від 30 жовтня 2020 року, при цьому не звернув уваги на те, що у п.15 висновку відсутній підпис експерта про те, що він попереджений про відповідальність за надання явно неправдивих висновків та відмову від виконання покладених на нього обов`язків за ст.384,385 КК України. Таким чином, були відсутні підстави для визнання  ОСОБА_3 недієздатною. Крім того, місцевий суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про витребування подання органу опіки та піклування про призначення опікуном ОСОБА_2 . 
Доводи і заперечення інших учасників справи.
У відзиві на  апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат  Васильєва Н.В., посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просила залишити без задоволення апеляційну скаргу.
У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 – адвокат Фоменко С.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Васильєва Н.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення залишити без змін.
Представник заінтересованої  особи- Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради  в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив справу розглянути без його участі, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Про розгляд справи апеляційним судом також була повідомлена особа, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною – ОСОБА_3 , проте у судове засідання не з`явилась.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявника та  заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не  підлягає задоволенню  з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване  рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Висновком судово-психіатричного експерта № 151 від 30 жовтня 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на недоумство у формі судинної деменції. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту своїх цивільних прав ОСОБА_3 потребує встановлення над нею опіки (а. с. 49-52). 
З довідки КНП «Психіатрична лікарня м. Маріуполь» вбачається, що ОСОБА_3 продуктивному контакту недоступна, не всі запитання розуміє, дезорієнтована в часі, погано фіксує поточні моменти. За психічним станом не може бути присутньою на засіданні суду (а.с.122).
Заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 (а.с. 7), ОСОБА_2 -  невісткою, а саме дружиною померлого сина ОСОБА_4 (а.с. 62) 
З характеристики  ОСОБА_1 вбачається, що він веде юридичну консультацію під час особистого прийому громадян депутатів Маріупольської міської ради, приймає участь в суспільному житті міста Маріуполя, проявляє небайдужість до проблем людей літнього віку та малозабезпечених сімей, яких консультує та допомагає як досвідчений юрист на громадських засадах (а.с.125).
Орган опіки та піклування в особі департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в своєму поданні вважає доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 за умови визнання останньої недієздатною (а.с.116), у задоволенні заяви ОСОБА_2 про призначення її опікуном вважає доцільним відмовити у зв`язку з наданням неповного пакету документів (а.с.118).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Згідно вимог частини 1 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Виходячи з вимог частини другої статті 39 ЦК України, порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Частиною 3 статті 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Вимогами частини 1 статті 299 ЦПК України передбачено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.
Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.
           Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
             У відповідності до  частини першої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна  за поданням органу опіки та піклування.
               Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
       Суд першої інстанції, вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників,  експерта-психіатра Ушеніна С.Г., який проводив  судово-психіатричну експертизу та самої ОСОБА_3 , оцінив здобуті докази та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3   підлягає визнанню недієздатною, оскільки не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними у зв`язку з психічною хворобою.  Крім того, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_3 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, суд  обґрунтовано встановив над нею опіку та за поданням органу опіки та піклування  призначив опікуном її онука - заявника ОСОБА_1 .  Крім того,  місцевий суд вірно виходив з того, що заява ОСОБА_2 про призначення її опікуном  ОСОБА_3 є такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на відсутність подання органу та піклування щодо призначення її опікуном. 
            При цьому суд оцінив та встановив належність судово-психіатричної експертизи від 30 жовтня 2020 року № 151, за результатами якої судовий експерт дійшов висновку про наявність у ОСОБА_3   недоумства у формі судинної деменції, натомість представником ОСОБА_2   не надано вмотивованих доказів помилковості чи необґрунтованості висновку експертизи, або доказів, що висновок експертизи суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумніви в його правильності.  Те, що експерт не поставив свій підпис у пункті 15 експертизи про попереджання його про відповідальність  за надання явно неправдивих висновків та відмову експерта від  виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст. 384,385 КК України не впливає на об`єктивність експертного висновку, оскільки експерт  проводив експертизу на підставі ухвали суду, в якій був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, а також двічі підписав висновок – у пункті 14 та в цілому, а також поставив печатку. Будучи допитаним у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції, експерт ОСОБА_6 пояснив, що відсутність підпису у п. 15 висновку експертиза пов`язано з допущеною ним технічною помилкою.    
          При проведенні даної експертизи  експерт  дослідив стан психічного здоров`я ОСОБА_3 , послався на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи та  зробив повний та категоричний висновок щодо наявності у ОСОБА_3 психічного розладу, внаслідок якого вона  не може розуміти значення своїх дій  та керувати ними.
        З урахуванням викладеного вище, суд відхиляє доводи представника ОСОБА_2   щодо незгоди з висновком судово-психіатричної експертизи, оскільки  заперечуючи проти експертного висновку,  клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявлялось. Крім того, як правильно зазначив місцевий суд,  звертаючись  із заявою про визнання про призначення її опікуном, ОСОБА_2 також просила визнати ОСОБА_3 недієздатною, тим самим погоджуючись з висновками проведеної  у справі судово-психіатричної експертизи. До долученої  у судовому засіданні апеляційного суду думки фахівця в галузі судово-психіатричної експертизи щодо порушень, допущених при проведенні судово-психіатричної експертизи від 30 жовтня 2020 року № 151, апеляційний суд ставиться критично, оскільки вважає що цей документ, в розумінні закону, не відноситься до тих доказів  які спростовують висновок експерта.    
         Необґрунтованими також є посилання скаржниці на те, що суд розглянув справу без підтвердження  повноважень представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Сорокіної Ю.О., оскільки це спростовується матеріалами справи, у яких наявна довіреність, видана ОСОБА_7 на представлення інтересів органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради строком дії до 31 грудня 2021 року ( а.с.168).
          Інші доводи апеляційної скарги також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. 
Таким чином, доводи апеляційної  скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскарженого судового рішення. При вирішенні даної справи судом першої  інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Висновки за результатом розгляду апеляційної  скарги.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої  інстанції -  залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фоменко Сергій Олександрович, залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя  Донецької області від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту. 

Судді: 
                                                                                                  
Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року.

Суддя: