Ухвала
 
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 755/26689/13-ц
провадження № 61-11751ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк»,                         в інтересах якого діє адвокат Кочін Геннадій Іванович на постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором та  зустрічним позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання договору про надання споживчого кредиту,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня                   2020 року позов АТ «УкрСиббанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11302838000 від 21 лютого 2008 року в розмірі: основний борг - 101 321,13 доларів США, в тому числі прострочений борг 9 866, 06 доларів США, що на день подачі позову (16 жовтня 2013 року) складало 809 555,82 грн; 2439,01 доларів США - заборгованість по відсоткам, що на день подачі позову складало                      19 495,01 грн, а всього стягнуто 103 769,14 доларів США, що на день подачі позову складало 829 043,52 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк» про розірвання договору про надання споживчого кредиту відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Селецької О. В. представника ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня                        2020 року в частині вирішення позовних вимог АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та                 в частині стягнення судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення                  в цій частині.
Позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.
У іншій частині рішення суду залишено без змін.
У липні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                     АТ «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Кочін Г. І., подав касаційну скаргу (надійшла 14 липня 2021 року),  в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року та залишити в силі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня                        2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року касаційну скаргу                       АТ «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Кочін Г. І., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У серпні 2021 року заявником усунуто недоліки.
Заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що  повний текст копії постанови апеляційного суду заявник отримав 11 червня 2021 року.   
На підтвердження зазначених обставин, заявник надає копію розписки про вручення копії постанови апеляційного суду з якої вбачається, що копію постанови апеляційної інстанції було отримано 11 червня 2021 року.    
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                              у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення, заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного                            у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року                      у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), від 25 червня                 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19),                                у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі                                   № 295/3531/16-ц (провадження № 61-29654св18), від 04 вересня 2019 року № 484/1399/16-ц (провадження № 61-16965св18), від 11 грудня 2019 року                 у справі № 294/1654/15-ц (провадження № 61-3083св19), від 16 вересня  2020 року у справі 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від                 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження                                          № 61-22158св19).
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Крім того, заявник зазначив, що суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Касаційна скарга АТ «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Кочін Г. І., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами                     1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерному товариству «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Кочін Геннадій Іванович строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором та  зустрічним позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання договору про надання споживчого кредиту, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Кочін Геннадій Іванович на постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року.
Витребувати з  Дніпровського районного суду міста Києва  цивільну справу                       (№ 755/26689/13-ц).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до  04 жовтня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк