П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/15205/20	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення  Одеського окружного адміністративного суду  від    05.03.2021р по справі №   420/15205/20 за позовом   ОСОБА_1  в інтересах малолітньої дитини     ОСОБА_2  до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  про визнання протиправним та скасування наказу, –

                                         ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2020 року ОСОБА_1  в інтересах малолітньої дитини     ОСОБА_2  звернулось з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 22.10.2020 №15-15193/13-20-СГ “Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою”, яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною  площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів);
- зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду;
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним наказу про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та зобов`язати вчинити дії позов було задоволено частково, в тому числі було вирішено зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 39765871) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) від 08.05.2020, з урахуванням висновків суду. Позивач  вказала, що нею  було  направлено  на  адресу   відповідача  запит  щодо  виконання  вказаного  рішення, однак наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ “Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою” було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.  Позивачка,  посилаючись  на  те, що  підстави  для  зазначеної  відмови  є  вичерпними, а   відповідач  вдруге  з  тих  самих  підстав  відмовив  у  надані  вказаного  дозволу, просила  суд  задовольнити  позовні   вимоги  у  повному  обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що  звертаючись до суду із новим адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 фактично оскаржує рішення, що мало місце під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі від 16.09.2020 № 420/6722/20, а  обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому у такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Поряд з цим, як зазначив  відповідач, земельна ділянка з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450 відповідно до Акту приймання-передачі від 11.12.2020 передана у комунальну власність Великодальницькій сільській раді Біляївського району Одеської.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 05 березня 2021 року позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував наказ Головного  управління  Держгеокадастру в Одеській області від 22.10.2020 №15-15193/13-20-СГ “Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою”, яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язав Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною  площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).
Стягнув з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (код  ЄДРПОУ 39765871,  м.Одеса,  вул. Канатна,83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот  сорок  гривень вісімдесят копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що позивачем при поданні клопотання не надано документів на підтвердження того, що він є власником запитуваних земельних ділянок або землекористувачем, з тих підстав позивачу правомірно відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки;
- суд першої інстанції не дослідив усі обставини справи, а саме, суд посилався на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 123783400:01:002:0450 відсутня серед земельних ділянок згідно акту приймання-передачі від 11.12.2020, який надано до суду.
- враховуючи те що, бажана щодо відведення земельна ділянка передана у комунальну власність Великодальницькій сільській раді Біляївського району Одеської області, Головне управління позбавлене права щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимогу про зобов`язання Головного управління надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 08.05.2020 ОСОБА_1 в  інтересах  малолітньої   дитини   ОСОБА_2 звернулась  до  Головного  управління Держгеокадастру  в  Одеській  області про  надання   дозволу  на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу(а.с.15).
ГУ Держгеокадастру в Одеській області наказом від 11.06.2020 №15-10714/13:20-СГ відмовив позивачці  у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), з таких підстав: - клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства; - в наданих матеріалах відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують наявність у    користуванні позивача даної земельної ділянки”.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20  частково задовольнив адміністративний  позов ОСОБА_1 в  інтересах  малолітньої   дитини   ОСОБА_2 ; визнав протиправним та скасував Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  від 11.06.2020 № 15-10715/13-20-СГ; зобов`язав Головне управління Держгеокадастру в Одеській області   повторно розглянути заяву щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) від 08.05.2020 з урахуванням висновків суду.
ГУ Держгеокадастру в Одеській області наказом від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ відмовило позивачці  у наданні дозволу на поділ земельної ділянки з  метою подальшої  передачі   безоплатно у  власність, розташованої   на  території  Петродолинсьої  сільської ради  Овідіопольського  району Одеської області, орієнтований  розмір   земельної ділянки  2,00га. із цільовим  призначенням для  ведення  особистого  селянського   господарства з підстав, що клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства.
Не погоджуючись із таким наказом позивачка звернулась до суду.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Головне  управління Держгеокадастру  в  Одеській  області повторно  відмовило  позивачу з  одних тих  самих підстав, що  не передбачені  Земельним кодексом  України, отже  позовні  вимоги   ОСОБА_1  підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 22.10.2020 №15-15193/13-20-СГ “Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою”, яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною  площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).
Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.
Проте на думку суду апеляційної інстанції, вказані висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки зроблені без належного дослідження фактичних обставин та системного аналізу норм процесуального права відносно правових підстав для закриття провадження у справі.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Колегія суддів встановила, що предметом спору у цій справі є правомірність рішення та дій відповідача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу, а підставою позову – не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20, яке набрало законної сили.
Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із не виконанням відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20, яке набрало законної сили.
Проте, суд першої інстанції при розгляді цієї справи не звернув на це уваги і повторно досліджував та перевіряв правомірність і обґрунтованість конкретних підстав щодо відмови у виділенні тієї ж земельної ділянки позивачу.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Отже, суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи не були оскаржувані дії відповідача пов`язані з виконанням судового рішення, чи є самостійним предметом спору.
У поданому відповідачу запиті від 23.11.2020 ОСОБА_2 просила видати копію наказа на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20.
Рішення про відмову у наданні дозволу на поділ земельної ділянки з  метою подальшої  передачі   безоплатно у  власність, розташованої   на  території  Петродолинсьої  сільської ради  Овідіопольського  району Одеської області, орієнтований  розмір   земельної ділянки  2,00га. із цільовим  призначенням для  ведення  особистого  селянського   господарства, оформлене наказом від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ, мотивоване не відповідністю вимогам чинного законодавства.
Огляд наказу від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ (а.с. 28,об.) дає підстави стверджувати, що останній видавався враховуючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20.
Із листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 № ПІ-767/0-798/0/63-20 (а.с. 28) також вбачається, що наказ від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ виданий на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20.
Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20), яким суд визнав протиправним та скасував Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  від 11.06.2020 № 15-10715/13-20-СГ; зобов`язав Головне управління Держгеокадастру в Одеській області   повторно розглянути заяву щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) від 08.05.2020 з урахуванням висновків суду.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у формі наказу від 22.10.2020 № 15-15193/13-20-СГ “Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою”, яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - є одним із способів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі № 420/6722/20.
Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Відтак, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Суд першої інстанції у цій справі при вирішенні спору не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, та як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статті 382 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 420/6722/20, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 80980007.
Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а, № судового рішення в ЄДРСРУ 85803979.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
З огляду на те, що рішення першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, доводи апелянта щодо відсутності повноважень щодо розпорядження земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств до уваги колегією суддів не беруться.
Згідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Судові витрати.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Так, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області згідно платіжного доручення від 07.05.2021 № 468 сплатило судовий збір на суму 1 261,20 грн (а.с. 149), що свідчить про наявність факту внесення заявником судового збору, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про часткове повернення сплаченого судового збору в сумі 630,60 грн.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про закриття провадження по справі.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду  від    05.03.2021 по справі №   420/15205/20 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1  в інтересах малолітньої дитини     ОСОБА_2  до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  про визнання протиправним та скасування наказу - закрити.
Частково повернути з Державного бюджету України сплачений Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (ЄДРПОУ: 39765871) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 630,60 грн ( шістсот тридцять гривень 30 копійок) згідно платіжного доручення від 07.05.2021 № 468.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
 Головуючий суддя 	  	 Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Домусчі С.Д.