ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2021 р.           Справа№ 910/14725/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Чорногуза М.Г. 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни 
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020  
у справі №910/14725/20 (суддя Балац С.В.)
За позовом Фізичної особи - підприємця Зінкіна Олександра Миколайовича
до Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни
про стягнення 95 870,36 грн., -
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Фізична особа - підприємець Зінкін Олександр Миколайович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Юрескул Аліни Олексіївни про стягнення 95 870,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання консультаційних послуг від 01.06.2016 № 00/01-01/06, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 95.870,36 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/14725/20 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни на користь Фізичної особи - підприємця Зінкіна Олександра Миколайовича заборгованість в сумі 95 870 грн. 36 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп.
Рішення мотивовано тим, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємкць Юрескул Аліна Олексіївна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/14725/20.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивач мав висловлювати відповідачеві (замовнику) претензії кожного наступного місяця при наявності заборгованості по оплаті за попередній місяць відповідно до п. 15.12. Договору, однак письмових претензій з боку позивача не було. Також відповідач стверджує, що місцевим господарським судом не досліджено питання щодо того, чи позовні вимоги пред`явлені в межах строків позовної давності, та не надано оцінку факту, що господарські відносини, щодо яких подано позов, виникли в 2016 році, тобто поза межами позовної давності. Поряд з цим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції, також, порушено норми процесуального права, так як відповідачем не отримано будь-яких повідомлень, а отже відповідач був позбавлений права надати суду відзив на позов та докази, що підтверджували б його позицію.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020  у справі №910/14725/20 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва, витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14725/20.
28.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/14725/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
27.05.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Фізичної особи - підприємця Зінкіна Олександра Миколайовича, позивача у справі,  надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
01.06.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Фізичної особи - підприємця Зінкіна Олександра Миколайовича, позивача у справі,  надійшло клопотання про відшкодування судових витрат на надання правової (правничої) допомоги у зв`язку із переглядом справи в апеляційному порядку.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.06.2016 між фізичною особою-підприємцем Зінкіним Олександром Миколайовичем (позивач/виконавець) та    фізичною особою-підприємцем Юрескул Аліною Олексіївною (відповідач/замовник) було укладено договір № 00/01-01/06 про надання консультаційних послуг (далі - Договір).
Пунктом 1.1. Договору було визначено комплекс консультаційних послуг які позивач зобов`язується надати відповідачу за його замовленням.
В пунктах 3.1., 3.2. Договору сторони погодили, що розрахунковим періодом за даним Договором є місяць, який збігається з календарним місяцем, якщо інший період не зазначено у додаткових угодах до Договору. Приймання-передача наданих послуг проводитиметься за кожний розрахунковий період шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг.
Відповідно до пунктів 3.3. та 3.4. Договору, виконавець до 20 числа кожного місяца готує акт приймання-передачі наданих послуг за попередній місяць. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів перевіряє відповідність зазначених у акті приймання-передачі надання послуг, фактично наданим послугам та повертає виконавцю підписаний акт примайння-передачі надання послуг.
Якщо протягом 3 (трьох) робочих днів виконавець не отримає підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або вмотивовану письмову відмову, робота вважається прийнятою в день подання акта приймання-передачі наданих послуг за Договором.
Відповідно до п. 4.1. Договору, щомісячна вартість послуг що зазначені в п. 1.1. цього Договору становить - 6 500,00 грн. без ПДВ.
Пунктом 4.2. встановлено, що вартість послуг зазначена в п. 4.1. Договору передбачає їх надання спеціалістами позивача не більше ніж 17 годин на місяць.
Відповідно до п. 4.10. Договору, виконавець має право змінювати розцінки на послуги, з попередженням про це замовника не менше ніж за 30 календарних днів до набуття чинності нових розцінок, шляхом надсилання відповідного письмового повідомлення.
Через фактичне зниження обсягу послуг, що надавались виконавцем, їх вартість була знижена виконавцем до 2 700,00 грн., за місяць з жовтня 2017, та до 750,00 грн., з травня 2019.
Згідно з пунктами 4.3., 4.4. та 4.5. Договору, у разі перевищення кількості годин, зазначених у п. 4.2., кожна наступна година надання послуг сплачується виходячи з погодинної вартості послуг виконавця, що становить - 400,00 грн. за одну годину надання послуг спеціалістом виконавця.
Оплата за послуги що зазначені в п. 4.1. цього Договору здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунки-фактури виконавцем.
Оплата за послуги що зазначені в п. 4.3. Договору здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання передачі наданих послуг.
Відповідно до п. 4.11. Договору, термін оплати виставлених рахунків - 5 банківських днів. Усі зауваження щодо виставлених рахунків повинні бути здійснені протягом 5 банківських днів, у іншому випадку виконавець вважає, що замовник згоден з разунками та несе відповідальність за затримку платежу.
На виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, позивач надавав комплекс консультаційних послуг та регулярно передавав відповідачу на підписання акти приймання-передачі наданих послуг, які відповідач, до листопада 2018, підписував без жодних зауважень, та разом з актами передавав рахунки на їх оплату, які відповідач вчасно не оплачував.
Наведена фактична обставина підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме: від 20.07.2016 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 25), від 22.08.2016 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 26), від 22.09.2016 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 27), від 25.10.2016 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 28), від 23.11.2016 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 29), від 22.12.2016 на суму 6 900,00 грн. (а.с. 30), від 27.01.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 31), від 21.02.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 32), від 21.03.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 33), від 27.04.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 34), від 23.05.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 35), від 23.06.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 36), від 27.07.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 37), від 22.08.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 38), від 08.09.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 39), від 27.10.2017 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 40), від 29.11.2017 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 41), від 26.12.2017 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 42), від 30.01.2018 на суму 6 750,00 грн. (а.с. 43), від 26.02.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 44), від 23.03.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 45), від 06.04.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 46), від 04.05.2018 на суму 6 075,00 грн. (а.с. 47), від 22.06.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 48), від 09.07.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 49), від 22.08.2018 на суму 5 400,00 грн. (а.с. 50), від 20.09.2018 на суму 2 700, 00 грн. (а.с. 51), від 26.10.2018 на суму 5 400,00 грн. (а.с. 52), від 23.11.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 53). 
Спір виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором, відповідач вартість отриманих послуг    на користь позивача сплатив частково в сумі 78 954,64 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 58 570,36 грн., що підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків від 04.05.2018. (а.с. 54).
Також, позивачем було направлено на адресу відповідача акти приймання-передачі наданих послуг, які не були підписані відповідачем, а саме: від 06.12.2018 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 73), від 24.01.2019 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 74), від 11.02.2019 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 75), від 07.03.2019 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 76), від 08.04.2019 на суму 2 700,00 грн. (а.с. 77), від 02.05.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 78), від 05.06.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 79), від 01.07.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 80), від 01.08.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 81), від 02.09.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 82), від 01.10.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 83), від 01.11.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 84), від 02.12.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 85), від 02.01.2020 на суму 750,00 грн. (а.с. 86), від 03.02.2019 на суму 750,00 грн. (а.с. 87), від 02.03.2020 на суму 750,00 грн. (а.с. 88), від 01.04.2020 на суму 750,00 грн. (а.с. 89). Доказів надсилання цих актів відповідачеві позивачем не надано.
Враховуючи дані обставини, позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість за вищевказаними не підписаними актами в загальній сумі 22 500,00 грн.
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 від 01.06.2018 на суму 58 570,36 (а.с. 55) та претензією про сплату заборгованості від 23.06.2020 на суму 95 870,36 грн. (а.с. 64) до відповідача щодо сплати боргу який виник за Договором надання консультаційних послуг № 00/01-01/06 в добровільному порядку, але вимоги (претензії) були залишені без відповіді та не були задоволені.  Матеріали справи містять докази направлення вищезазначених претензій відповідачу (а.с. 57-58 та а.с. 70-71 відповідно)  
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апелянта стосовно, що саме позивач повинен висловлювати відповідачеві (замовнику) претензії кожного наступного місяця при наявності заборгованості по оплаті за попередній місяць та зазначає наступне.
Згідно із пунктом 3.4 Договору, якщо протягом 3 (трьох) робочих днів Виконавець не отримає підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або вмотивовану письмову відмову, робота вважається прийнятою в день подання акта приймання-передачі наданих послуг за Договором.
Матеріали справи не містять пояснень щодо відмови від підписання актів приймання-передачі наданих послуг за період з листопада 2018 р. по березень 2020 р.
Крім того, в матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків від 04.05.2018 року за період з липня 2016 по травень 2018, який підписаний відповідачем, в якому відповідач визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 58 57 грн. 36 коп..
Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.
А тому, підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 08.05.2018 у справі №910/16725/17, від 17.10.2018 у справі №905/3063/17, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.
Отже, підписавши акт звірки, відповідач визнав наявність у нього заборгованості за вказаними вище актами приймання передачі наданих послуг.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявними в матеріалах справи актами приймання передачі наданих послуг факт надання послуг та отримання їх відповідачем на загальну суму 130  725 грн., в той час, як саме за надані послуги відповідач розрахувався частково на суму 72 154 грн. 64 коп.
Відповідач, в свою чергу, не довів таких своїх тверджень відповідними засобами доказування, а натомість його доводи спростовуються встановленим вище.
За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням,  проведеним належним чином.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З приводу доводів апелянта, що заборгованість за період з листопада 2018 року по березень 2020 року не підтверджена та позивачем не надано жодних доказів її виникнення слід зазначити, що матеріали справи містять копію претензії про сплату заборгованості від 23.06.2020 року (а.с. 66-70), яка направлялась на адресу відповідача разом з актами приймання-передачі наданих послуг, які не були підписані відповідачем, однак вимоги (претензії) були залишені без відповіді та не були задоволені.    
Також, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності з наступних підстав.
Як вбачається з апеляційної скарги, відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по актах приймання-передачі наданих послуг за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що перебіг строку позовної давності починається з 01.06.2016 р. та спливає 01.06.2019 р., тоді як позивач звернувся до суду 28.09.2020 р., тобто з пропуском строку позовної давності.
Однак, відповідно до чинного законодавства, у зв`язку з настанням певних обставин, після припинення яких строк продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення, або перерваним згідно із визначеними обставинами, після настання яких строк починається заново.
Так, відповідно до ч. 1 статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта.
Аналогічна позиція викладено в постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 р. у справі №161/15679/15-ц.
Колегія суддів, звертає увагу, що в матеріалах справи наявний підписаний акт звірки взаєморозрахунків.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що у силу положень ЦК України строки визначені статтями 257, 258 ЦК України були перервані в зв`язку з визнанням боргу перед позивачем в період з липня 2016 року по жовтень 2018 року.
Частино. 3 статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново, а, отже, позивачем не пропущено строк позовної давності.
Щодо порушення місцевим господарським судом процесуального законодавства слід зазначити, що 
Статтею 93 Цивільного кодексу України закріплено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Колегія суддів підкреслює, що згідно з данними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що місцезнаходженням Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни є: АДРЕСА_1 . Дана обставина відповідачем підтверджується і у поданій ним апеляційній скарзі.
Поряд з цим, слід зазначити, що на вказану адресу судом першої інстанції надсилалася копія ухвали про порушення провадження у справі, а також копії рішення. Вказані процесуальні документи відправлялись на адресу відповідача, за якою він зареєстрований, однак повертались з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Колегія суддів, враховуючи, зареєстровану адресу місцезнаходження як суб`єкта господарювання приходить до висновку стосовно того, що Фізична особа-підприємець Юрескул Аліна Олександрівна мала можливість та обов`язок з отримання поштової кореспонденції та відповідача було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції. Тому виключні підстави для скасування рішення в наслідок порушення місцевим господарським судом процесуального законодавства.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що відповідачем зроблено не було.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/14725/20 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.
В клопотанні про відшкодування судових витрат на надання правової (правничої) допомоги наявний договір про надання правничої допомоги від 24 травня 2020 року №б/н укладений між Адвокатським об`єднанням адвокатська фірма "Констрактів Лойерз" та ФОП Зінкін Олександр Миколайович.
Позивачем надано акт прийому-передачі наданих послуг виконаних за договором № б/н від 24.05.2021, з якого вбачається, що за на надання правової допомоги, що складається з консультаційних та інших правових послуг щодо підготовки документів для захисту інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції, представництва та/або захисту інтересів Клієнта у ходів вирішення спору в судовому порядку на суму 5 000 грн.
Також, разом з вказаним клопотанням долучено меморіальний ордер №53 від 31 травня 2021 р. відповідно до якого позивачем сплачено гонорар за надання правової допомоги згідно договору №б/н від 24.05.2021 р. у сумі 5  000 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем, станом на момент розгляду клопотання про прийняття додаткової постанови щодо стягнення судових витрат 07.07.2021 р. не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.
Дослідивши розрахунок суми судових витрат позивача колегія суддів зазначає, що під час розгляду даної справи №910/14725/20 позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу.
Отже, з наданих доказів на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із розглядом справи вбачається, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення ним в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі та витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 5 000 грн. 00 коп., що є розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката у даній справі.
Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги, а також витрати на надання правової (правничої) допомоги покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст.    253-254, 269, п.1 ч.1 ст.  275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року у справі №910/14725/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року у справі №910/14725/20 залишити без змін.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Юрескул Аліни Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Зінкіна Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати на загальну суму 5 000 (п`ять тисяч) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи.»

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14725/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Агрикова 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                М.Г. Чорногуз