ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5234/21 Справа № 176/625/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вчинення певних дій,-

                                В С Т А Н О В И Л А:
       У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вчинення певних дій.
       В обґрунтування свого позову вказав,що між ним та відповідачем-ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 25.06.2007 року укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, відповідно до п.7.1 якого відповідач зобов`язався надати йому кредитні кошти строком на 20 років, з 25.06.2007 року по 25.06.2027 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 50 000 грн на купівлю квартири, а також у розмірі 9 000 грн на сплату страхових платежів у передбачених договором випадках зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць (16,08 річних) на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за повернення додаткового моніторингу.
       В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25 червня 2007 року між ним та відповідачем було укладено іпотечний договір №DNJ0GK00000129, що посвідчений приватним нотаріусом. За умовами вказаного іпотечного договору в іпотеку ним було передано належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та шлакоблочний сарай №111, загальною площею 4,3 кв.м.
       Також, 25.06.2007 року між ним та відповідачем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким, у разі настання будь-якої з умов договору іпотеки, іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки. 
       Після укладання вказаних договорів позивач почав своєчасно та в повному обсязі вносити визначену кредитним договором суму, а з 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з незрозумілих підстав почав вживати незаконні дії щодо позбавлення його нерухомого майна.
       Так, у квітні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до нього про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 шляхом продажу предмету іпотеки. Рішенням суду від 05.08.2009 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено.
       У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Провадження по вказаній справі було закрито.
       У квітні 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у порушення умов кредитного та іпотечного договорів, чинного законодавства України набув право власності на предмет іпотеки, а приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. здійснено державну реєстрацію переходу права власності на спірну квартиру з сараєм на відповідача.
       Таким чином позивач вважає такі дії відповідачів незаконними та такими, що підлягають скасуванню судом, оскільки ним не порушувались умови кредитного та іпотечного договорів, він щомісячно здійснював погашення заборгованості за кредитним договором у встановленому порядку (а.с.4-11, т.1).
       Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вчинення певних дій задоволено частково.
       Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 ; 2-жила кімната пл.23,0 кв.м; 3-жила кімната пл.14.1 кв.м; 4-коридор пл.3,0 кв.м; 5 – кухня пл..10,2 кв.м; 6-ванна пл.2,8 кв.м; 7 – туалет пл.1,3 кв.м; загальна площа 62 кв.м, житлова площа 37,1 кв.м, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_4 з шлакоблочним сараєм №111, номер запису про право власності 17444947, індексний номер 32374473 від 16.11.2016 року.
       В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
       Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.67-70).
       В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
       Також, апелянт зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, згідно з яким Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 25.06.2007 року по 25.06.2027 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 50000, 00 грн на купівлю квартири, а також 9000, 00 грн на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту згідно з п.3.11, даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 807,03 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-16).
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.06.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки №DNJ0GK00000129, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дудник Т.В., за реєстровим №46, згідно умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку двокімнатну квартиру, жилою площею 37,1 кв.м., загальною площею – 62,0 кв.м та шлакоблочний сарай №111, загальною площею 4,3 кв.м розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-19).
       Відповідно до п.18.8.1 Іпотечного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані та відповідно до п.18.8.2 у визначених випадках звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань за Кредитним договором.
       Згідно з п.24 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюються у випадках, передбачених п.п.18.8.1,18.8.2,18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі.
       Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця (п.29 Договору Іпотеки).
       З метою визначення способів та порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, для задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором 25.06.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані (а.с.20).
       У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про здійснення реєстрації права власності на Предмет іпотеки відповідно до ст.ст.37,38 Закону України « Про Іпотеку».
       Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11 листопада 2016 року за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. здійснено державну реєстрацію переходу права власності на спірну квартиру з сараєм на відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».
       З витребуваної судом за клопотанням сторони позивача реєстраційної справи №1085104312107 вбачається, що банком для проведення державної реєстрації права власності до відповідної заяви від 11.11.2016 року надавалось повідомлення від 12.09.2016 року, адресоване ОСОБА_1 , в якому останній у відповідності до вимог п.29 договору іпотеки повідомлявся про намір здійснення переходу права власності на предмет іпотеки до банку, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на підтвердження отримання позивачем повідомлення від 12.09.2016 року з відміткою про його отримання 16.09.2016 року(а.с.75-76).
       Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відомостей про отримання ОСОБА_1 письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності у зв`язку з наявністю у нього боргу та його розміру відсутні, а також інформацію про вартість майна за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
       Пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк»).
       У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку» у вказаній редакції).        
       Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» (частина перша та друга статті 36 цього Закону у редакції, чинній на час проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк»).
       Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку» у зазначеній редакції).
       Встановлено, що договір іпотеки передбачав застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.
       У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з вказаною вимогою).
       За змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» у вказаній редакції реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127 (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
       Так, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, зокрема, подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі (пункт 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 у редакції, чинній на час державної реєстрації права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк»).
       Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» направило на ім`я позивача повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки 13 вересня 2016 року.
       11.11.2016 року банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32374473 від 16.11.2016 р., 10:42;32. Право власності на квартиру з сараєм № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (номер запису про право власності 17444947, дата та час державної реєстрації 11.11.2016 р. 11:29:18).(а.с.73,74,78).
       Згідно ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
       Проте, з матеріалів реєстраційної справи вбачається, що для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки відповідна оцінка вартості предмету іпотеки не надавалась, хоча ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. 
       Отже, відсутність оцінки предмету іпотеки свідчить про порушення вимог ст.37 Закону України « Про іпотеку» відповідно до якої обов`язковим при набутті права власності на предмет іпотеки є оцінка предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
       Наведене вище узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19).
       Окрім того, відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.
       Отже, поштове відправлення повинно бути вручено працівником поштового відділення особі, якій воно адресовано із зазначення працівником прізвища одержувача на повідомленні про вручення.
       Оскільки на зворотному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення працівником поштового відділення не зазначено прізвища одержувача, таке повідомлення не може вважатися належним чином врученим. Окрім того з вказаного поштового повідомлення не можливо встановити який саме документ направлявся позивачеві.
       Враховуючи вищевикладене,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
       Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
       Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі. 
       Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду , в оскаржуваній частині- залишенню без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» — залишити без задоволення. 
       Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року — залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: