Ухвала
 
03 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 127/24817/17
 
провадження № 61-10087ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію прав та обтяжень, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
17 червня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження,  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив поновити строк на касаційне оскарження, оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.
 
Так, подана касаційна скарга  ОСОБА_1 містила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, однак у суду касаційної інстанції відсутні підстави для задоволення указаного клопотання, оскільки не було надано належних доказів для його поновлення. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2021 року заявник направив до суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору; клопотання про поновлення строку, не надавши, при цьому, належних доказів, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, на підтвердження дати первинного отримання судового рішення, а саме підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, помилково вважаючи, що вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
 
Аналізом матеріалів касаційного провадження № 61-10087ск21 з урахуванням оскаржуваних судових рішення судом установлено, що на порушення вимог статті 390 ЦПК України, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень. 
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
 
Як убачається з офіційного сайту ЄДРСР у справі № 127/24817/17 інформація щодо прийняття постанови Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року була оприлюднена 09 березня 2021 року. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2021 року заявнику запропоновано на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути поштовий конверт, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не  є  необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року).
 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
 
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
 
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз причин, указаних у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України щодо не направлення заявнику копії оскаржуваної постанови апеляційного суду.
 
Таким чином, заявнику слід надати на адресу суду касаційної інстанції належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а саме довідку із суду апеляційної інстанції із зазначенням трек-номера поштового відправлення копії судового рішення апеляційної інстанції на адресу заявника або підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
За таких обставин строк для усунення недоліків поданих касаційних скарг необхідно продовжити та повідомити про це заявника.
 
Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити  ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк до одного місяця, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян