ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/5296/20	
(суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною  скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №340/5296/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про скасування постанови,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 18 листопада 2020 року звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, згідно з яким просить визнати протиправною та скасувати постанову №207121 від 18.08.2020 року про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн. 
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем неправильно розраховано відсоток перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм вантажу позивача через неврахування наявного у позивача дозволу №2020-1308901-6652 НГ від 16.06.2020 року, яким дозволено пересування транспортного засобу шириною 3,50 м., як наслідок відсутні підстави для накладення на позивача штрафу у розмірі 34000 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи містять належні, достатні і допустимі докази, які підтверджують факт перевищення транспортним засобом позивача нормативних габаритних параметрів та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а тому застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови є обґрунтованим.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає про те, що в діях позивача відсутній склад правопорушення за яке на нього накладено штраф оскаржуваною постановою, оскільки відповідачем не досліджувалося питання щодо перевізника.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.05.1992, основним видом діяльності якої є допоміжна діяльність у рослинництві (а.с.12-13).
Позивач є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е, марки SCANIA, модель R470, державний номерний знак НОМЕР_1 , і спеціалізованого напівпричепа – спеціалізований Н/ПР-Платорма-Е, марки ACKERMANN, модель ZW 49, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.14, 15).
30.06.2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи вищевказаним транспортним засобом SCANIA, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , на ділянці а/д Н-24 км 210 + 8410 м був зупинений посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області для здійснення перевірки габаритно-вагового контролю.
За наслідками проведеної перевірки виявлено факт перевищення нормативних габаритних параметрів, а саме ширина вантажу, що перевозився становила 3,80 м при нормативно допустимих 2,60 м, тобто на 1,20 м більше нормативно допустимого, що у відсотковому співвідношенні склало 46,15% (а.с.21).
За цим фактом 30.06.2020 року складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 295346; акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0006760; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №035754; розрахунок плати за проїзд (а.с.52-55).
На підставі вищезазначених документів відповідачем прийнято постанову від 18.08.2020 року №207121 про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно з якою позивачу нараховано штраф за порушення абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в розмірі 34000 грн. (а.с.50).
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною другою статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених   постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Як передбачено статтею 48 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №  879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»   (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.
У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.
За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог зазначеного пункту Управлінням Укртрансбезпеки Миколаївської області 30.06.2020 року було здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного сідлового тягача, марки SCANIA, модель R470, державний номерний знак НОМЕР_1 , і спеціалізованого напівпричепа марки ACKERMANN, модель ZW 49, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким встановлено перевищення параметрів габаритів ширини, фактична 3,80 при допустимій 2,60 (а.с.20).
Відповідно до пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
В свою чергу як вбачається з матеріалів справи,  Управлінням Укртрансбезпеки було складено довідку №035754 від 30.06.2020 року (а.с.21).
Зазначені обставини свідчать про те, що ФОП ОСОБА_1 як власник спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е, марки SCANIA, і спеціалізованого напівпричепа марки ACKERMANN, 30.06.2020 року здійснював перевезення вантажу, в якому фактична ширина становила 3,80 м. при допустимій 2,60 м., тобто з перевищенням параметрів габаритів ширини.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» №54-IX від 11.09.2019 року, який набрав чинності 25.09.2019 року внесено зміни у  частину 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень повинно здійснюватися з обов`язковим документом: дозволом, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документом про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
В свою чергу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» №54-IX від 11.09.2019 року частину першу статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» доповнено абзацом шістнадцятим такого змісту: «перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Враховуючи те, що позивачем було допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу, та перевезення такого вантажу було здійснено без дозвільного документу, обов`язковість якого передбачена частиною 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що у відповідача були усі наявні підстави для притягнення позивача до відповідальності.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність у позивача дозволу №2020-1308901-6652 НГ від 16.06.2020 року, яким дозволено пересування транспортного засобу шириною 3,50 м не впливає на правильність розрахунку перевищення габаритно-вагових норм вантажу, оскільки цей дозвіл визначає параметри транспортного засобу при яких він застосовується, в той час як параметри транспортного засобу 30.06.2020 року перевищували габаритно-вагові норми визначені цим дозволом.
Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання позивача про те, що він не є перевізником в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивач як власник спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е, марки SCANIA, і спеціалізованого напівпричепа марки ACKERMANN є перевізником в розмінні Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується відомостями зазначеними, в тому числі, і в дозволі  №2020-1308901-6652 НГ від 16.06.2020 року. Суд апеляційної інстанції зауважує, що акт №0006760 та акт №195346 містять інформацію щодо власника транспортного засобу щодо якого було здійснено перевірку, а тому доводи позивача про те, що відповідачем питання перевізника не вирішувалося є помилковим.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №340/5296/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 06 липня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко