У Х В А Л А        
 
06 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 201/4905/20
провадження № 61-12900ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Управління-служба в справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення аліментів,
встановив:
У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , у якому просив суд: 
- стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття;
- стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття;
- припинити стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на своє утримання за судовим наказом, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року у цивільній справі № 201/13471/17, провадження № 2-н/201/234/2017, з моменту набрання рішенням законної сили.
02 червня 2020 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 257 ЦПК України.
ОСОБА_2 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
22 грудня 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року дану справу визнано малозначною, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 27 травня 2020 року і до досягнення ним повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 27 травня 2020 року і до досягнення ним повноліття.
Припинено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2  за судовим наказом, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року у цивільній справі № 201/13471/17, провадження № 2-н/201/234/2017, з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішення у межах суми платежу за один місяць вирішено допустити до негайного виконання.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
У липні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чебикін С. В. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;                  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є безпідставними, оскільки заявник не навів логічного обґрунтування таких посилань, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявникапро зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Управління-служба в справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення аліментів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
 Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          І. О. Дундар
 
                                                                                                          Є. В. Краснощоков