ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12487/16-ц	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/845/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Стецюк М.А. 
та сторін: представника позивача ПАТ "ДОБУ" - Данилевич А.Б., відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/12487/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство "Ролікс-Транс" про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
у листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство "Ролікс-Транс" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №150 від 09 серпня 2007 року в сумі 17 704,69 доларів США та пеню в сумі 85 617,32 гривні, а також судові витрати (том 1, а.с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог ПАТ "ДОБУ" в особі філії - ТОУ АТ "Ощадбанк" зазначило, що 06 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ "Ощадбанк" (яке перейменовано на ПАТ "Державний ощадний банк України") укладено кредитний договір №145, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 29 500 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13% річних з терміном повернення до 06 серпня 2012 року. У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у нього станом на 21 жовтня 2016 року виникла заборгованість в сумі 17 704,69 доларів США за договором кредиту, 85 617,32 грн пені та процентів за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань з погашення кредиту, які підлягають стягненню на користь банку.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року позов - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (код ЄДРПОУ: 00032129, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г) борг за договором кредиту №145 від 06 серпня 2007 року в сумі 17 704,69 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в розмірі 85 617,32 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (код ЄДРПОУ: 00032129, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г) суму судового збору в розмірі 8 110,37 гривень (том 2, а.с. 25-27).
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року та ухвалити нове, яким в позові ПАТ "Державний ощадний банк України" - відмовити, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права (том 2, а.с. 30-33).
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що після винесення 08 червня 2011 року господарським судом Тернопільської області рішення у справі №5/24/5022-659/2011 про звернення стягнення на предмет застави, що належить ПП "Ролікс-Транс", яке є його майновим поручителем за кредитним договором, даний договір припинив свою дію, а тому, нарахування і стягнення судом пені є незаконним. Позивач в суд звернувся по спливу строку позовної давності, оскільки рішення господарського суду виконувалося та виконане ПП "Ролікс-Транс", ним не вчинялося жодних дій на виконання договору, чого безпідставно не враховано судом першої інстанції та не дано оцінки наданим, на підтвердження цієї обставини доказам, а саме графіку погашення заборгованості, укладеного між сторонами справи господарського суду, рішенням господарського суду про відстрочку виконання рішення, постанові про закінчення виконавчого провадження від 15 серпня 2016 року. Судом дано неправильну оцінку показанням свідка, який надав правдиві пояснення щодо наявних у справі квитанцій про сплату заборгованості, не враховано, що графічну експертизу не виконано по вині позивача, що відмовився надати оригінал документа.
Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та третя особа - приватне підприємство "Ролікс-Транс" своїм правом на відзив не скористалися.
ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.
Представник ПАТ "ДОБУ" - Данилевич А.Б. апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", яке перейменовано на ПАТ "Державний ощадний банк України", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №145, згідно якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 29 500 доларів США під 13% процентів річних з остаточним терміном повернення кредиту до 06 серпня 2012 року (том 1, а.с.9-11).
У п.1.4.1 Кредитного договору АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 погодили, що забезпеченням за її кредитними зобов`язаннями буде виступати застава транспортних засобів, надана ПМП "Ролікс", шляхом укладення з ним Договору застави транспортних засобів та Договору майнової поруки.
06 серпня 2007 року між АТ "Ощадбанк" та ПМП "Ролікс" (яке змінило назву на ПП "Ролікс-Транс") в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №145 від 06 серпня 2007 року укладено нотаріально посвідчений і зареєстрований за номером № 8741 договір застави транспортних засобів. Відповідно до пункту 1.1. якого заставодавець як майновий поручитель ОСОБА_1 з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності.
У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань, визначених у кредитному договорі, банк направив боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості (письмова повідомлення-вимога №19-02/23 від 05 січня 2011 року), у якій просив боржника повернути суму заборгованості за кредитним договором до 21 січня 2011 року (том 1, а.с.108).
У зв`язку з відсутністю добровільного виконання ОСОБА_1 та ПП "Ролікс-Транс" вимог банку та з метою стягнення заборгованості АТ "Ощадбанк" скористався своїм правом заставодержателя і звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до ПП "Ролікс-Транс" про стягнення заборгованості за кредитним договором №145 від 06 червня 2007 року шляхом реалізації заставного майна.
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2011 року звернуто стягнення на предмет застави (рухоме майно) за договором застави транспортних засобів від 06 серпня 2007 року, а саме: н/причіп бортовий-Е марки SCHMITZ SPR 24 L, реєстраційний № НОМЕР_1 ; н/причіп бортовий-Е марки SCHMITZ SPR 24 L, реєстраційний № НОМЕР_2 , які належать ПП "Ролікс-Транс", в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком в розмірі 24 683,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті 196 613,79 гривень, що складається з: 19 173,96 доларів США боргу за кредитом, 4 421,04 доларів США боргу по несплачених процентах за користування кредитом, 768,19 доларів США пені за несвоєчасну сплату кредиту та 320,60 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів (том 1, а.с.119-121).
Після ухвалення 08 червня 2011 року господарським судом Тернопільської області рішення у справі №5/24/5022-659/2011 про звернення стягнення на предмет застави, ПП "Ролікс-Транс" з метою збереження предмету застави 01 листопада 2012 року направило на адресу ПАТ "Державний ощадний банк України" графік погашення заборгованості за кредитним договором, згідно якого підприємство зобов`язалось сплачувати за кредитом позичальника ОСОБА_1 кошти на погашення кредитної заборгованості у розмірі 100 доларів США щомісячно на протязі з листопада 2012 року по листопад 2014 року.
Кредитний комітет філії-Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" 07 листопада 2012 року прийняв рішення про погодження добровільного погашення заборгованості за кредитним договором, де заставодавцем виступає ПП "Ролікс-Транс", зокрема по кредитному договору відповідача, згідно запропонованого графіку.
Відповідно до наявних у матеріалах справи заяв на переказ готівки у період з лютого 2011 року по січень 2014 року внесено 19 платежів на погашення заборгованості за кредитним договором №145 від 06 серпня 2007 року. Платником у всіх квитанціях вказаний ОСОБА_1 (том 1, а.с.73-87).
ПП "Ролікс-Транс" двічі зверталось до господарського суду з заявами про відстрочку виконання рішення суду. Відповідно до витягу з протоколу №96 засідання кредитного комітету філії-Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 22 листопада 2013 року банк прийняв рішення про погодження на відстрочку виконання рішення суду на строк не більше 6 місяців. Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22 листопада 2013 року виконання рішення господарського суду від 08 червня 2011 року відстрочено до 22 травня 2014 року, а ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року відстрочено до 17 червня 2015 року (том 1, а.с.118, 122-126).
10 жовтня 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулося до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2011 року, із змісту якої вбачається, що заборгованість по вказаному рішенню господарського суду погашено на суму 1 945 доларів США (том 1, а.с.127).
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 15 серпня 2016 року ВП №45076666 при примусовому виконанні наказу № 5/24/5022-659/2021 від 30 червня 2011 року про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2007 року №145 у розмірі 24 683,79 доларів США реалізовано на електронних торгах заставне майно на суму 43 353,14 грн та згідно платіжних доручень борг за вказаним судовим наказом господарського суду сплачено та закінчено виконавче провадження (том 1, а.с.128).
Банк у встановленому законом порядку постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не оскаржував.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що з наявних у матеріалах справи заяв на переказ готівки вбачається, що з 08.06.2011 року по 07.06.2014 року було внесено 19 платежів на погашення заборгованості за кредитним договором №145 від 06.08.2007 року. Платником у всіх заявах вказаний ОСОБА_1 , платежі здійснені: 28.02.2012року, 30.03.2012року, 23.11.2012року, 26.12.2012року, 31.12.2013року, 29.11.2013року, 31.10.2013року, 30.09.2013року, 30.08.2013року, 31.07.2013року, 27.06.2013року, 31.05.2013року, 30.04.2013року, 29.03.2013року, 28.02.2013року, 31.05.2014року, 30.04.2014року, 28.02.2014року, 31.01.2014року. Кожен із цих платежів перериває перебіг позовної давності, тому звернувшись із позовом 04.11.2016 року, позивач не пропустив позовної давності. Проте, станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів погашення заборгованості за кредитним договором та нарахованої пені, яка становить 17 704,69 доларів США тіла кредиту та пені за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих відсотків в розмірі 85 617,32 гривень.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції повністю погодитися не може, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи, судом невірно застосовано норми матеріального права, виходячи з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі №6-1252цс16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Таким чином, після рішення суду, яким стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором, банк мав право на стягнення з відповідача тільки лише сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України.
У статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2016 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої заборгованість згідно з наказом № 5/24/5022-659/2021 від 30 червня 2011 року Господарського суду Тернопільської області сплачено. Підставою для закінчення виконавчого провадження в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, а саме, фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом (а.с.128, т.1).
Банк у встановленому законом порядку постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не оскаржував.
Отже, рішення Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2011 року виконано в повному обсязі, заборгованість ОСОБА_1 згідно даного рішення є погашеною.
Тому не заслуговують на увагу доводи представника позивача, що борг в повному обсязі відповідачем не погашений.
Нарахована пеня після прийняття рішення Господарським судом Тернопільської області від 08 червня 2011 року не узгоджується з висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18).
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство "Ролікс-Транс" про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 08 серпня 2018 року було відстрочено сплату судового збору, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, Київська область, поштовий індекс: 01001, код ЄДРПОУ: 00032129) в особі філії - Тернопільське обласне управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" (місцезнаходження: Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, Тернопільська область, поштовий індекс: 46001, код ЄДРПОУ: 09338500, п/р НОМЕР_3 , МФО: 338545) в користь держави судовий збір у розмірі 12 165 (дванадцять тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 55 копійок.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство "Ролікс-Транс" про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, Київська область, поштовий індекс: 01001, код ЄДРПОУ: 00032129) в особі філії - Тернопільське обласне управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" (місцезнаходження: Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, Тернопільська область, поштовий індекс: 46001, код ЄДРПОУ: 09338500, п/р НОМЕР_3 , МФО: 338545) в користь держави судовий збір у розмірі 12 165 (дванадцять тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 55 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 вересня 2021 року.

Головуючий 
Судді