УХВАЛА

27 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  908/2406/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі - ТОВ "ЗТМК", відповідач, скаржник)

на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021  та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021

у справі № 908/2406/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", позивач)

до ТОВ "ЗТМК"

про стягнення 26 477 724,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЗТМК" 25.06.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) через Центральний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою № 25-16/927 від 24.06.2021, в якій просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі № 908/2406/20 в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "ЗТМК" про розстрочення виконання рішення, викладене у мотивувальній частині рішення, скасувати та прийняти нове рішення у відповідній частині, яким: розстрочити виконання рішення у справі № 908/2406/20 за наведеним у касаційній скарзі графіком.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.08.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 908/2406/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової     Т.М. - головуючий, Булгакової І.В., Селіваненка В.П.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду справи ТОВ "ЗТМК" було подано заяву від 18.11.2020 №25-16/1784 про розстрочку виконання рішення суду, в якій заявник просив розстрочити рішення суду за наведеним графіком на період з грудня 2020 року по листопад 2021 року рівними частинами. 

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі №     908/2406/20 позов задоволено; стягнуто з ТОВ "ЗТМК" на користь ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" за договором № 76/175 від 27.04.2020: основну суму заборгованості 24 528 579 грн 59 коп, з них 21 811 231 грн 43 коп. - за спожиту електричну енергію та 2 717 348 грн 16 коп - за послуги розподілу електричної енергії; пеню від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 696 931 грн 77 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі; пеню від суми заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в розмірі 235 990 грн 37 коп за період з 20.06.2020 по 22.07.2020; 3% річних від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 137 137 грн 34 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі; 3% річних від суми заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в розмірі 58 997 грн 59 коп за період з 20.06.2020 по 22.07.2020. інфляційні нарахування від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 158 082 грн 78 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі; пеню від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 84 406 грн 02 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;  пеню від суми заборгованості за фактично надані послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 29 400 грн 82 коп за період з 20.06.2020 по 22.07.2020; 3% річних від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 16 608 грн 79 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі; 3% річних від суми заборгованості за фактично надані послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 7 350 грн 20 коп за період з 20.06.2020 по 22.07.2020; інфляційні нарахування від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 19 145 грн 52 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі.  За договором № 76/147 від 27.03.2020: пеню від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 92 921 грн 89 коп за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року; 3% річних від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 16 593 грн 20 коп за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року; пеню від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 10 910 грн 85 коп за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року; 3% річних від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 1 948 грн 37 коп за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року; 391 425 грн 08 коп судового збору.

У мотивувальній частині вказаного рішення суду також відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ЗТМК" про розстрочення виконання рішення суду з підстав недоведеності відповідачем наявності у нього виняткового випадку, тобто, обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі №908/2406/20 в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення, викладене у мотивувальній частині рішення, ТОВ "ЗТМК" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду в цій частині скасувати, розстрочити виконання судового рішення за запропонованим графіком.

Оскарженою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №     908/2406/20, апеляційну скаргу ТОВ "ЗТМК" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі №908/2406/20 залишено без змін.

Відтак, в апеляційному порядку переглядалось виключно питання  відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення, яке викладене у мотивувальній частині рішення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі №908/2406/20 в частині питання щодо суті спору в апеляційному порядку не оскаржувалось і не переглядалось. 

Як зазначено вище, ТОВ "ЗТМК" у поданій касаційній скарзі, зокрема просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі         №908/2406/20 в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "ЗТМК" про розстрочення виконання рішення, викладене у мотивувальній частині рішення, скасувати та прийняти нове рішення у відповідній частині, яким розстрочити виконання рішення у справі № 908/2406/20 за наведеним у касаційній скарзі графіком. В іншій частині не оскаржуються

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 232 ГПК України судовими рішеннями, зокрема, є ухвали та рішення; процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал;  розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно з частиною сьомою статті 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не забороняє викладення результату вирішення питання розстрочення виконання рішення суду у судовому акті за результатом розгляду справи по суті спору.

Отже, про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду чи відмову у вчиненні відповідної процесуальної дії за загальним правилом постановляється ухвала. 

Матеріали касаційної скарги свідчать, що відповідач оскаржує рішення лише в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення та постанову суду апеляційної інстанції після перегляду рішення в цій частині. Тобто оскаржується не прийняте судом судове рішення, яке ухвалено за результатами розгляду по суті спору, а процедурне питання, пов`язане з його виконанням (відмову у задоволенні клопотання про розстрочення виконання судового рішення), про що суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Тобто фактично оскаржується судове рішення не прийняте по суті  (як і в цій частині не оскаржувалося в апеляційному порядку), а лише в частині відповідної процесуальної дії -відмови у задоволенні клопотання про розстрочення виконання судового рішення, яке підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2  частини першої статті 287 ГПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, статтею 287 ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання (п. 24 ч. 1 ст. 255 ГПК України ) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Наведене виключає можливість касаційного перегляду рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі № 908/2406/20 в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "ЗТМК" про розстрочення виконання рішення, викладене у мотивувальній частині рішення, оскільки в цій частині судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Судом також враховується положення Конституції України та процесуального законодавства, що для дотримання права на доступ до правосуддя слід забезпечити хоча б один перегляд судового рішення судом другої інстанції. 
В цьому випадку скаржник, не погодившись з рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі №908/2406/20 в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення, викладеної у мотивувальній частині рішення, звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, який і переглянув це питання в апеляційному порядку. 

Суд також  виходить з того, що обмеження права на касаційне оскарження у цьому випадку (з огляду на вимоги касаційної скарги) не шкодить суті права особи, зацікавленої у розстрочення виконання рішення, оскільки вона може повторно звернутися із такою заявою за наявності для цього підстав у порядку, встановленому ГПК України.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією                № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини"). У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги ТОВ "ЗТМК" на вказані судові рішення судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України виключає можливість касаційного перегляду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ЗТМК" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №908/2406/20 у частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення, викладене у мотивувальній частині рішення,  на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 255, 287, 293, 304, 331 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №     908/2406/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                          І. Булгакова

Суддя                                                                                          В. Селіваненко