П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/218/19	
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою у порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ( далі  - ГУ ПФУ в Херсонській області)  про перерахунок йому пенсії, в порушення рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19, з розрахунку 70% грошового забезпечення, зазначеного в довідці №8/1/139 від 14.01.2021 року Херсонського ОТЦК та СП;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області виконати  рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19 та зробити йому  перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи із 90 % грошового забезпечення, зазначеного в довідці №8/1/139 від 14.01.2021 року Херсонського ОТЦК та СП (враховуючи рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/495/21 від 18.03.2021 року);

- постановити окрему ухвалу, згідно із ч. 2 та ч. 9 ст. 249 КАС України про наявність підстав для притягнення до відповідальності посадових осіб ГУ ПФУ в Херсонській області, винних у порушенні його прав та законних інтересів, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1  зазначив, що при здійсненні перерахунку його пенсії, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 р. у справі № 540/495/21,  Пенсійний фонд проігнорував інше судове рішення    від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19, яким йому було встановлено право на отримання пенсії в розмірі 90%.
Так, ГУ ПФУ в Херсонській області   встановило йому  розмір пенсії відповідно до  довідки   ІНФОРМАЦІЯ_1 за №8/1/139 від 14.01.2021 року в розмірі 70% від грошового забезпечення військовослужбовця.
На думку заявника, зменшення відсоткового розміру його пенсії, є порушенням статті 129-1 Конституції України, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання і відновлені цим рішенням права не підлягають перегляду.

Окремою ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 , в порядку статті 383 КАС України,  задоволено. 
Суд ухвалив:
довести до відома ГУ ПФУ в Херсонській області про порушення, допущені під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , наведені у цій ухвалі.
направити окрему ухвалу до ГУ ПФУ в Херсонській області для вжиття заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, встановлених у цій ухвалі, шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії, виходячи із розміру 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці №8/1/139 від 14.01.2021 року Херсонського ОТЦК та СП, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням виплачених сум. 
направити окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, які вчинили дії, що призвели до порушення прав встановлених рішенням суду від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19, яке набрало законної сили 26.11.2019 року.
направити окрему ухвалу до Херсонської обласної прокуратури для надання оцінки діям посадовим особам ГУ ПФУ в Херсонській області на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України,  за фактом умисного невиконання рішення суду, шляхом повторного вчинення протиправних дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення, встановленого рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19. 
Суд зобов`язав ГУ ПФУ в Херсонській області повідомити про виконання окремої ухвали не пізніше одного місяця після її отримання.

Дане судове рішення обґрунтовано протиправністю дій ГУ ПФУ в Херсонській області,  які складаються з умисного зменшення  відсоткового розміру пенсії позивача та  підпадають під ознаки складу злочину передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України. До складу злочину передбаченого вказаною статтею, як відзначив суд,  віднесені не тільки умисні дії по невиконанню рішень суду, а і перешкоджання їх виконанню.

Поряд з цим, суд звернув увагу на наявність рішення, ухваленого в  зразковій справі  №240/5401/18, що була розглянута Верховним судом як судом першої інстанції  з подібних правовідносин.
Суд першої інстанції відзначив, що правові висновки рішення, ухваленого за результатом розгляду зразкової справи, були враховані Херсонським окружним адміністративним судом  при прийнятті рішення у справі № 540/218/19.
Резюмуючи викладене, суд першої інстанції наголошує, що  правова позиція, викладена в судових рішеннях про протиправність зменшення військовослужбовцям при перерахунку пенсії її відсоткового розміру є зрозумілою, не передбачає іншого тлумачення, тому вважає, що дії Пенсійного фонду  вчинені умисно, є проявом правового свавілля, підривом авторитету держави перед громадянами, проявом зневаги та ігнорування їх Конституційних прав.

Окремо, суд першої інстанції зауважив, що такі спірні правовідносини носять масовий характер, зокрема Херсонський окружний адміністративний суд розглядає велику кількість спорів щодо зменшення відсоткового розміру пенсії до 70% грошового забезпечення і наразі розглядає заяви у порядку ст. 383 КАС України після повторного зменшення відсоткового розміру пенсії. 
Як приклад, суд першої інстанції наводить справи № 540/325/20, 540/1350/20 та інші, в яких за фактами повторного зменшення розміру пенсії вже виносились окремі ухвали на адресу ГУ ПФУ в Херсонській області, але як свідчать матеріали цієї справи, відповідач продовжує приймати протиправні рішення, ігноруючи як судові рішення по суті спору так і окремі ухвали суду.
Узагальнюючи наведене, суд дійшов висновку про систематичне порушення суб`єктом владних повноважень прав військових пенсіонерів по всій території Херсонської області, зокрема позивача, та має ознаки кримінального правопорушення, якому має бути надана оцінка Херсонською обласною прокуратурою.

Вважаючи окрему  ухвалу незаконною та необґрунтованою  ГУ ПФУ в Херсонській області, в апеляційній скарзі, просить її скасувати  та ухвалити нову про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання протиправними його рішень,  вчинених на виконання рішення суду
Обґрунтування апеляції складається з такого.  

ГУ ПФУ в Херсонській області, керуючись правовими висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 29.09.2020 р. у справі №263/14242/17, зазначило, що діяльність  органі державної влади здійснюється відповідно до спеціально – дозвільного типу правового регулювання, побудованого на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. 
На думку скаржника, застосування цього принципу суттєво обмежує суб`єктів органів державної влади у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень винятково в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів. 

ГУ ПФУ в Херсонській області наголошує про належне виконання ним перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 02.01.2020 р. , де в результаті такого перерахунку був установлений відсоток пенсійних виплат – 90%, а також на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 18.03.2021 р. №540/495/21, де основний розмір пенсії обчислений в сумі 70% грошового забезпечення позивача, згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до приписів указаної статті, як стверджує скаржник, максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Фактичні обставини, які встановив суд першої інстанції, можна викласти таким чином.

Херсонський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 25.10.2019 року у справі № 540/218/19 року визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язав здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року, із урахуванням виплачених сум.
Рішення набрало законної сили 26.11.2019 року, 02.12.2019 року видано виконавчі листи.
Постановою від 06.12.2019 року ВП № 60809505 було відкрито виконавче провадження.
18.03.2021 року Херсонський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №540/495/21, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області, визнав протиправними дії щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки від 14.01.2021 року №8/1/139, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язав здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки № 8/1/139 від 14.01.2021 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для проведення перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 р., із обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 01.04.2019 р., з урахуванням виплачених сум.
05.05.2021 року позивач особисто звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області та, надавши копію довідки Херсонського ОТЦК та СП №8/1/139 від 14.01.2021 року,  просив згідно з рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/495/21 від 18.03.2021 року провести перерахунок та виплату його пенсії на підставі цієї оновленої довідки Херсонського ОТЦК та СП про розмір грошового забезпечення, що враховується для обчислення та перерахунку основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення (враховуючи рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/218/19 від 25.10.2019 року).
ГУ ПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки Херсонського ОТЦК та СП №8/1/139 від 14.01.2021 року, але знову зменшило відсотковий розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.
Рішення Пенсійного фонду про зменшення відсоткового розгляду базувалося на тих же підставах, (стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"),  що були предметом розгляду у справі  №540/218/19 від 25.10.2019 року і які рішенням суду були визнані протиправними.

У відзиві на апеляцію ОСОБА_1 указує на необґрунтованість доводів апеляції та законність рішення суду першої інстанції  

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема  відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Стаття 129- 1  Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Вказані конституційні положення знайшли своє продовження зокрема,  в  статті 2, ч. 2 ст. 14 КАС України та в ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де  регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
При цьому, у ст. 370 КАС України додатково закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За такого правого регулювання, забезпечення виконання судових рішень в публічно-правових спорах покладається, у тому числі, на адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Питання щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 КАС України.
Частиною 1 наведеної вище статті передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. 
Така заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання (ч. 5).
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6).
Відповідно до ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. 
З аналізу наведеного суд дійшов висновку, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.   

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невиконання ГУ ПФУ в Херсонській області  дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь ОСОБА_1 ..
Як правильно зауважив суд першої інстанції судовим рішення у справі №540/218/19 року встановлений факт протиправності дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення. 
Зі змісту наведеного рішення, яке спиралося на правову позицію Верховного Суду в зразковій справі, випливав безперечний висновок про те, що військовослужбовцям при перерахунку пенсії неможливо зменшувати її відсоток, який був встановлений при її призначенні. При цьому, даний висновок стосувався не конкретного випадку  перерахунку пенсії, а констатував факт протиправності таких дій в загалі.
Разом із тим,  ГУ ПФУ в Херсонській області, здійснюючи наступний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проігнорувало обов`язковість висновків судового рішення та зменшило її відсотковий розмір.  

На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.
Так, у своєму  Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).
На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
У цьому контексті також важливо згадати рішення ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» (заява № 46852/13), яке є продовженням пілотного рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04). У цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що в рамках процедури пілотного рішення одним із найважливіших завдань є спонукання держави-відповідача до запровадження засобу юридичного захисту для всіх потерпілих від системного порушення, а відповідальність за надання відшкодування обов`язково покладатиметься на національні органи влади.
У справі «Бурмич та інші проти України» заявники скаржилися на невиконання або тривале невиконання рішень національних судів, ухвалених на їхню користь, і з цих підстав стверджували про порушення Україною їхніх прав, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції, а також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ відзначив, що порушені заявниками питання вже вирішувалися у згаданому пілотному рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», проте Україна не забезпечила ефективного виконання цього рішення, що зумовило лише зростання кількості аналогічних заяв.
Колегія суддів звертає увагу, що ігнорування Пенсійним фондом обов`язковості судового рішення, прийнятого на підставі висновків зразкової справи, призводить до зниження довіри до судової влади, а також посилює переконання того, що вирішити спір (правову проблему), використовуючи звернення до суду, є неефективним.
Тобто, складається ситуація, коли громадяни спостерігають те, що держава дозволяє собі не виконувати судові рішення і це сприймається як норма поведінки, що у подальшому призводить до зволікання боржників  виконувати судові рішення..
У відповідності до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять жодних вагомих підстав для визнання рішення суду першої інстанції протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

За правилами ч.2 ст.328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки окрема ухвала у зазначеному переліку відсутня, оскарженню у касаційному порядку вона не підлягає.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач:                                                             І. О. Турецька
Суддя:                                                                                 Л. В. Стас
Суддя:                                                                                Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 13.08.2021 року.