Номер провадження: 33/813/1017/21
Номер справи місцевого суду: 522/7863/21 
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І.,за участю секретаря судового засідання Фабіжевської Т.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Федорончука Ігоря Володимировича, потерпілого ОСОБА_2 , його представника – адвоката Ворсуляка Олександра Валентиновича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ворсуляка Олександра Валентиновича на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси Іоніді К.В. від 22.06.2021 року
                                установив
Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 22.06.2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2021 року серії ААБ№139143, ОСОБА_1 14.04.2021 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Успенська, 54 у м. Одесі, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Е220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який розвертався позаду, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок чого у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що у даному випадку саме водій автомобіля «Mercedes-Benz Е220» повинен був виконати вимоги пунктів 10.1. та 10.4 ПДР, згідно з якими він повинен був надати дорогу автомобілю «Hyundai Santafe».
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Ворсуляк О.В. не погоджується з вказаним судовим рішенням та вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та таким, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції щодо обставин ДТП не відповідають фактичним обставинам справи, у поясненнях ОСОБА_1  наявні суттєві суперечності. Крім того зазначає, що висновок експерта, на який посилається суд, не є належним доказом у справі, оскільки його складено на підставі вихідних даних, наданих виключно ОСОБА_1 , експертом проігноровано позначену у схемі ДТП відсутність дорожньої розмітки у виді розриву двох суцільних смуг, автомобілі експертом не оглядалися та експерт у порушенні вимог законодавства у висновку не зазначив про свою обізнаність, як експерта, про кримінальну відповідальність за ст.384 та 385 КК України. Адвокат Ворсуляк О.В. вважає, що суд першої інстанції не врахував відсутність у місці здійснення розвороту автомобіля «Mercedes-Benz Е220» дорожньої розмітки а висновки суду що ця розмітка відсутня внаслідок пошкодження є припущенням та спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи вищезазначене, адвокат Ворсуляк О.В. просить постанову скасувати, та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП. 
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ворсуляка О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вислухававши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника – адвоката Федорончука І.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з постанови суду першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суддя районного суду послався на те, що з наявної у матеріалах справи фотозображень з місця події та з висновку експерта №21-2406 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 26.04.2021 року вбачається, що при фактичних діях по розвороту дії водія автомобіля «Mercedes-Benz Е220» слід розглядати відповідно до вимог пунктів 10.1. та 10.4 ПДР, згідно з якими він повинен був надати дорогу автомобілю «Hyundai Santafe». Водій автомобіля «Hyundai Santafe» в наведених у зверненні умовах пригоди з моменту створення йому небезпеки для руху автомобілем «Mercedes-Benz Е220» не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Водій автомобіля «Mercedes-Benz Е220» належним виконанням вимог пунктів 10.1. та 10.4 ПДР мав технічну можливість уникнути пригоди. 
Однак, на думку апеляційного суду, висновки районного суду про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення п.10.9 ПДР та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення є необґрунтованим. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №139143 від 14.04.2021 року  ОСОБА_1 14.04.2021 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Успенська, 54 у м. Одесі, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Е220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який розвертався позаду, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою ДТП та письмовими поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та потерпілого  ОСОБА_2 .
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 14.04.2021 року на вул. Успенська, 54 у м. Одесі, вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобіля «Hyundai Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 та автомобіля «Mercedes-Benz Е220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали видимі (зовнішні) пошкодження, а саме у автомобіля «Hyundai Santafe» пошкоджено задній бампер зліва, фара на задньому бампері та ліва протитуманна фара. У той же час автомобіль «Mercedes-Benz Е220» отримав пошкодження переднього лівого крила (а.с.3). 
Відповідно до пояснень, наданих 14.04.2021 року  ОСОБА_1 , останній рухався по вул. Успенська в сторону вул. Єкатерининській на автомобілі «Hyundai Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зупинившись перед перехрестям з вул. Осипова, пропустивши транспорт, який рухався попутному напрямку та впевнившись що це буде безпечно, він почав рухатись заднім ходом з метою паркування у вільне місце. У цей час на вул. Успенській в зустрічній смузі рухався автомобіль «Mercedes-Benz Е220», який здійснив поворот на зустрічну смугу руху через подвійну суцільну смугу, внаслідок чого опинився на полосі руху автомобіля  ОСОБА_1 , який уперся у нього, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.4).
Згідно пояснень, наданих 14.04.2021 року  ОСОБА_2 , останній рухався по вул. Успенська через перехрестя з вул. Єкатерининською на автомобілі «Mercedes-Benz Е220» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Побачивши розрив роздільної смуги, він почав здійснювати розворот в протилежному напрямку, впевнившись що це буде безпечно. Завершуючи розворот, він побачив, що автомобіль «Hyundai Santafe» рухається заднім ходом та подав йому попереджуючий звуковий сигнал. Не зважаючи на це, автомобіль «Hyundai Santafe» не зупинився, та проїхавши 3-4 метри врізався в автомобіль  ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.5). 
Пунктом 2.3.д) Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Згідно пункту 10.9 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується  ОСОБА_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Апеляційним судом встановлено, що водій  ОСОБА_1  порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, оскільки керуючи автомобілем «Hyundai Santafe» по вул. Успенська, 54 у м. Одесі, рухаючись заднім ходом не враховував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечно, що призвело до того, що при виникненні перешкоди у виді транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», який розвертався позаду, водій не встиг своєчасно загальмувати та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Е220».
Такі висновки апеляційного суду підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 та їх поясненнями, наданими в судовому засіданні апеляційного суду.
Апеляційний суд вважає помилковими посилання суду першої інстанції на висновок експерта №21-2406 від 26.04.2021 року та вважає зазначений висновок недопустимим доказом з огляду на таке. 
Так, у висновку експерта №21-2406 від 26.04.2021 року експерт зазначив, що експертиза проведена ним на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.98 року зі змінами та доповненнями (а.с.23 зворот). 
Пункт 4.12 зазначеної Інструкції містить імперативну норму, що у вступній частині висновку експерта зазначаються попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, у висновку експерта № 21-2406 від 26.04.2021 року судовий експерт ОСОБА_3 вимог законодавства не дотримався, і про свою обізнаність його як експерта про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку не вказав, чим порушив гарантію незалежності експерта та правильності його висновку, що є безумовною підставою для визнання такого висновку недопустимим доказом.
Крім того, експертизу було проведено на другий день після ДТП на підставі даних та пояснень, наданих водієм  ОСОБА_1 , при цьому інший учасник ДТП експертом не був опитаний, експерт на місці ДТП не був, хоча у висновку зазаначив, що під час дослідження ним використовувалась рулетка, автомобіль потерпілого та місце ДТП ним не оглядались, що підтверджено сторонами в судовому засіданні апеляційного суду. 
Також апеляційний суд дійшов висновку, що експерт спотворив обставини ДТП, оскільки, отримавши схему ДТП, ігнорує позначення на неї відсутність дорожньої розмітки у виді розриву двох суцільних смуг у місці розвороту автомобіля Mercedes-Benz Е220», та у фототаблиці до висновку (а.с.26) експерт зазначає наявність у цьому місці дорожньої розмітки у виді двох суцільних смуг. 
Разом з тим, відсутність дорожньої розмітки у місці розвороту автомобіля Mercedes-Benz Е220» підтверджується дослідженими під час апеляційного розгляду схемою ДТП, яка підписана обома учасниками ДТП, фототаблицею (а.с.37) та показами опитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка  ОСОБА_4 , на які посилається суд в оскаржуваній постанові. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає висновок експерта № 21-2406 від 26.04.2021 року недопустимим доказом.
Також апеляційний суд вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на відсутність на місці розвороту автомобіля Mercedes-Benz Е220» будь-яких дорожніх знаків, які б дозволяли розворот або поворот ліворуч, оскільки дорожня розмітка є самостійним засобом регулювання дорожнього руху. 
З огляду на те, що у даній адміністративній справі вирішується питання щодо винуватості  ОСОБА_1 , апеляційний суд надає оцінку кваліфікації саме його дій, тоді як під час апеляційного розгляду встановлено, що водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом не враховував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечно, що призвело до того, що при виникненні перешкоди у виді транспортного засобу «Mercedes-Benz Е220», який розвертався позаду, він не встиг своєчасно загальмувати та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Е220». 
У ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобіля під керуванням  ОСОБА_2 та автомобіля під керуванням  ОСОБА_1 , останнім було створено небезпеку руху й він мав можливість уникнути зіткнення, оскільки під час руху транспортного засобу заднім ходом був зобов`язаний урахувати дорожню обстановку, але цього не зробив. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що вина водія  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.
Разом з цим, апеляційним судом при розгляді справи встановлені обставини, які є підставами для закриття провадження по справі. 
Зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене  ОСОБА_1 14.04.2021 року, а тому на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП. У відповідності до вимог КУпАП, наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.
Положеннями пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП.
Керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Ворсуляка Олександра Валентиновича – задовольнити частково. 
Постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 22.06.2021 року, якою  провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець