ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/5595/16
адміністративне провадження № К/9901/31241/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,  
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Атлант» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду                          м. Києва від 27.10.2016 (суддя - Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 (головуючий суддя -                        Ісаєнко Ю.А., судді: Губська Л.В., Федотов І.В.) у справі №826/5595/16. 

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз Атлант» (далі - ТОВ «Союз Атлант») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві) від 11.11.2015 № 0006802207 та № 0006812207.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2016, Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві зазначає, що судами попередніх інстанцій невірно застосовано норми статей 139, 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями з огляду на порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, що відображено в інформаційних системах податкового органу, а також наявність кримінального провадження, свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від спірних постачальників, у зв`язку з чим відсутні підстави для включення сум податку на додану вартість до складу податкових зобов`язань та податкового кредиту.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Союз Атлант» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом  проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Союз Атлант» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 31.05.2015 при взаємовідносинах з ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012»,  ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун», ТОВ «Центрбудкомплект».

За результатами проведеної перевірки складено акт від 03.11.2015 №38/26-58-22-07-11/34353548, в якому відображено висновки про порушення пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму                    1165344,00 грн; пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1004487,20 грн., з огляду на неправомірне формування позивачем показників витрат та податкового кредиту за наслідками придбання товарів у постачальників ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун», ТОВ «Центрбудкомплект», які, на думку контролюючого органу, здійснювали діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам у вигляді мінімізації податкових зобов`язань та формування «технічного податкового кредиту».

Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на наступних обставинах: відсутність у названих підприємств трудових ресурсів та основних фондів; не підтвердження за даними АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» відповідності придбаного та реалізованого контрагентами позивача товару; відсутність станом на момент проведення позапланової виїзної перевірки контрагентів позивача за своїм місцезнаходженням (згідно інформаційних баз даних податкових органів); анулювання свідоцтв про реєстрацію платниками ПДВ вказаних підприємств; наявність протоколів допитів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в яких останні повідомили, що зареєстрували на своє ім`я ТОВ «Монада 2012» і ТОВ «Карат 2012» за грошову винагороду, з подальшою передачею повноважень на ведення діяльності цих товариств ОСОБА_3 ;  наявність витягу з кримінального провадження №32015250000000063, згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 та інші невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягла у незаконному формуванні податкового кредиту суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки, в період 2012 -2014 років створили (придбали) суб`єкт підприємницької діяльності - ТОВ «Креатив-Техно», чим вчинили фіктивне підприємництво.

11.11.2015 на підставі названого акту перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№0006802207, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1255609,00 грн;

№0006812207, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1456680,00 грн.

За результатами адміністративного оскарженні зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що спірні господарські операції є реальними, фактично відбулися та безпосередньо пов`язані з власною господарською діяльністю позивача, у зв`язку з чим прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. 

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України  передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. 

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з  пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, позивач є виробником акумуляторних батарей свинцевих стартерних для військової бронетехніки та автотранспорту, що сертифіковані у встановленому законом порядку. Виробництво акумуляторних батарей здійснюється з використанням власних виробничих потужностей, що знаходяться за адресою орендованого приміщення: АДРЕСА_1 , та згідно затверджених технічних умов (ТУ У 31.4-34353548-001:2011 «Батареї акумуляторні»). Протягом періоду, що був предметом перевірки, ПП «Союз Атлант» здійснювало господарську діяльність з виробництва вказаної продукції, що відповідає основному виду діяльності позивача.

Так, між позивачем (в особі директора ОСОБА_4 ), як покупцем, і суб`єктами господарської діяльності - ТОВ «Агроприладсервіс» (в особі директора ОСОБА_5 ), ТОВ «Евертон-2012» (в особі директора ОСОБА_5 ), ТОВ «Ітако Групп-33» (в особі директора ОСОБА_3 ), ТОВ «Карат 2012» (в особі директора ОСОБА_2 ), ТОВ «Креатив-Техно» (в особі директора ОСОБА_6 ), ТОВ «Монада 2012» (в особі директора ОСОБА_1 ), ТОВ «Ост Креатив Груп» (в особі директора ОСОБА_5 ), ТОВ «Роял Стоун» (в особі директора ОСОБА_7 ) ТОВ «Центрбудкомплект» (в особі директора ОСОБА_8 ), як постачальниками, укладені договори поставок товару (свинцевий лист, вироби свинцеві, протикражні засоби).

На підтвердження виконання вимог договорів позивачем надані копії рахунків-фактур; видаткових накладних, згідно яких предметом поставок визначені свинцеві вироби в асортименті (листи, зливки, труби та ін.), фурнітура, домішки сурм`янисті; податкових накладних; виписок банків по особовому рахунку ПП «Союз Атлант» за 2013 - 2014 роки, де наявні відомості про перерахування позивачем сум коштів на користь постачальників в якості оплати за товари згідно виставлених цими контрагентами рахунків-фактур, що також підтверджено актом перевірки; оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постальниками» за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 в розрізі по кожному контрагенту-постачальнику, згідно яких на кінець періоду позивачем обліковується дебіторська заборгованість за договором з ТОВ «Агроприладсервіс» у розмірі 200692,80 грн (вартість оплаченого наперед товару) та кредиторська заборгованість перед ТОВ «Монада 2012» у розмірі 5899,23 грн (виникнення вказаної суми заборгованості було зумовлено відсутністю у ПП «Союз Атлант» достатнього обсягу обігових коштів; щодо погашення дебіторської заборгованості ПП «Союз Атлант» вжито заходів щодо її стягнення шляхом звернення до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника ТОВ «Агроприладсервіс» та включення до Реєстру вимог кредиторів у межах справи про банкрутство № 925/853/16). 

Надані позивачем первинні документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 

Судами також з`ясовано, що отримання товарів від постачальників за вказаними накладними здійснювалося особисто директором ОСОБА_4 , свинцеві вироби доставлялися постачальниками на склад підприємства по місцю розташування виробництва ( АДРЕСА_1 ) за їх рахунок з використанням автомобільного транспорту останніх.

Оприбуткування сировини і матеріалів на підприємстві здійснювалося згідно видаткових накладних постачальників. Вказані товарно-матеріальні цінності зберігалися на складі до моменту їх передачі у виробництво продукції шляхом переробки. Кількість свинцевих виробів передавалися у відповідності до технологічних карток на відповідний виріб про що робилися записи в картці складського обліку матеріалів (форма М-12). Ведення таких карток з метою обліку переданих та списаних зі складу товарно-матеріальних цінностей визначено наказом ПП «Союз Атлант» від 03.07.2006 №0307.

Попередньо вказаний товар закуповувався постачальниками у ПП «Герас-98» (не платника ПДВ без оформлення податкових накладних), що підтверджується копією листа-відповіді ПП «Герас-98» від 18.04.2016 №18/4 на запит адвоката Бобошка В.М. (представника позивача) з питання реалізації свинцевих виробів ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Ост Креатив Груп» і ТОВ «Центрбудкомплект» та доданих до нього документів (копії договорів поставок, план-схему приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; копія наказу ПП «Союз Атлант» від 03.07.2006 №0307 «Про передачу та списання ТМЦ»; копії технологічних карток на вироби та картки складського обліку матеріалів за 2013 - 2015 роки;   роздруківка оборотно-сальдової відомості по рахунку 26 за 2014 рік).

Також, як з`ясовано судами першої та апеляційної інстанції, придбані у контрагентів-постачальників товари (свинцеві вироби та засоби для запобігання крадіжок (свинцевих пломб і зливків, у складі яких наявний більший вміст свинцю) були використані для виробництва акумуляторних батарей свинцевих стартерних для військової бронетехніки та автотранспорту (а саме зі свинцевих виробів виготовлялися складові акумуляторів - свинцеві платистини ін.). Вироблені акумуляторні батареї обліковувалися на рах. 26 «Готова продукція».   Для цього               ПП «Союз Атлант» окрім власних виробничих потужностей та трудових ресурсів (більше 10 чоловік), має ліцензію серії АВ №614600 від 05.04.2012 на право придбання, зберігання, реалізацію (відпуск), знищення, використання прекурсорів (списку № 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

На підтвердження фактів наявності у підприємства технічних можливостей для провадження господарської діяльності з виробництва акумуляторних батарей та економічної доцільності на укладання спірних договорів позивач надав копії сертифікатів відповідності на продукцію ПП «Союз Атлант» - акумуляторні батареї свинцеві стартерні; узгоджених та затверджених технічних умов «Батареї акумуляторні»; ліцензії серії АВ № 614600; роздруківку оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 «Основні засоби» за період з 01.01.2013 по 31.05.2015; копії договору оренди від 26.07.2010 №39/2010, укладеного між ПП «Союз Атлант» (як орендарем) і ДП дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва УААН (як орендодавцем) щодо платного строкового користування майданчиком прилеглим до складу мінереральних добрив та отрутохімікатів площею 1000 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення виробничого приміщення; додаткової угоди та первинних документів до нього; копії затверджених штатних розписів; відомості про кількість виробленої продукції з поставлених спірних партій свинцевих виробів в розрізі по кожному постачальнику сировини; копію наказу ПП «Союз Атлант» від 21.04.2006 про облікову політику підприємства; копії договорів та первинної документації по взаємовідносинам ПП «Союз Атлант» з третіми особами-постачальниками аналогічної та іншої сировини для виробництва продукції, покупцями продукції (в тому числі військовими підприємствами і відомствами), розробниками веб-сайту, виконавцями послуг по розміщення інформації про ПП «Союз Атлант» як виробника продукції; копії фотозабражень технологічного процесу виробництва акумуляторних батарей.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «Союз Атлант» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Так, суд першої інстанції враховуючи відсутність станом на час розгляду справи вироку суду за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження №32014250000000085, з метою повного і всебічного розгляду справи викликав та допитав 14.06.2016 і 14.07.2016 у судових засіданнях в якості свідків ОСОБА_2 (директора ТОВ «Карат-2012»), ОСОБА_7 (директора ТВ «Роял-Стоун»), ОСОБА_5 (директора ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012») та ОСОБА_3 (директора ТОВ «Ітако Групп-33»).

Зокрема, у відповідних судових засіданнях зазначені особи підтвердили факт фінансово-господарських взаємовідносин між ПП «Союз Атлант» та                                     ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун» і ТОВ «Центрбудкомплект».

Свідки пояснили, що фактично ведення бухгалтерського обліку та вирішення питань організаційного характеру при укладанні договорів і вчиненні господарських операцій здійснювала ОСОБА_3 за дозволом директорів названих товариств як в офіційному, так і неофіційному порядку. ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пояснили, що договори та первинні документи по операціях з ПП «Атлант Союз» підписували вони самі, та в деяких випадків ОСОБА_3 з використанням кліше підпису, про що перші були обізнані.

ОСОБА_3 пояснила, що закупівля свинцю у вигляді готових виробів здійснювалося нею у юридичних осіб (ПП «Герос-98», ПП «Універсал») та фізичних осіб-підприємців, які не були платниками ПДВ. Придбані свинець та інші товари зберігалися на території магазину-складу, що орендувався ТОВ «Карат-2012» у                                    м. Черкаси по вул. Чехова. Навантажувальні роботи та транспортування свинцю на адресу ПП «Союз Атланта» здійснювалося в орендованому транспорті та з використанням працівників ТОВ «Карат-2012» та/або інших фізичних осіб у неофіційному порядку; вона підтвердила особисте знайомство з керівником ПП «Союз Атлант» ОСОБА_4 , та зазначила, що на прохання останнього організувала для підприємства поставки свинцю для виготовлення продукції.

Також, 14.07.2016 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 пояснив, що познайомився з ОСОБА_3 , як колишнім працівником конструкторського заводу, задовго до створення ПП «Союз Атлант», яка має достатньо знань і досвіду у галузі технології виготовлення комплектуючої (свинцевої пластини) до акумуляторної батареї. В подальшому після створення власного підприємства, яке спеціалізувалося на виготовлені свинцевих акумуляторних батарей, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 за допомогою у пошуку постачальників сировини для укладання договорів поставок.

При вирішенні спору судами враховано, що відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Також судові інстанції обґрунтовано не взяли до уваги посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 у справі №826/5595/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття , є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова