ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2021 року 
м. Харків

Справа № 641/3880/20
Провадження № 22-ц/818/3609/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, стягувач: Інспекція Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по місту Бобруйску,

за апеляційною скаргою адвоката Захарова Олександра Сергійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2021 року ( Горпинич О.В. ), -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник у своїй заяві зазначив, що строк, встановлений п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України був пропущений через тривалий час, витрачений на отримання рішення іноземної держави, однак не надав жодних доказів, які б свідчили про те, коли саме заявником було отримано рішення та коли саме рішення було направлено судовою установою Республіки Білорусь.

В апеляційній скарзі адвокат Захаров О.С., який діє в інтересах  ОСОБА_1  просить ухвалу Фрунзенського районного суду від 7 квітня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 02.04.2021 року заявник просив суд взяти до уваги, що рішення виносились судом іншої країни і для їх отримання знадобилося доволі багато часу.
Тобто заявник посилався на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, проте помилково не долучив їх до заяви. Фрунзенський районний суд м. Харкова повинен був своєю ухвалою залишити заяву без руху та надати час для подання заявником відповідних доказів, а не відмовляти у відкритті провадження у справі, внаслідок чого порушив норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати ухвалу суду від 21.12.2020 у справі № 641/3880/20 та ухвалити у вказаній справі нове рішення про відмову у задоволенні клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Бобруйську про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року у справі №233-8/2016, що набрало законної сили 29.05.2017 року. У своїй заяві ОСОБА_1 посилався на те, що підставою для перегляду рішення суду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та виникли 15.12.2020 у зв`язку зі скасуванням рішення економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року. Рішенням економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року у задоволенні позовних вимог Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Бобруйську про стягнення солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 270 513,45 білоруських рублів відмовлено. Крім того, просив суд поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на тривалий строк для отримання рішення суду з іншої країни.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 426 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у разі пропуску строку на подання заяви, додається клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом, за результатами розгляду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд поновлює або відмовляє в поновленні такого строку (ст. 127 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 10 ЦПК України).

З метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був надати час заявнику для подання ним відповідних доказів, а не відмовляти у відкритті провадження у справі.
Рішення іноземного суду набрало законної сили 4 лютого 2021 року, 30 денний строк для подачі заяви у відповідності з п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України на час звернення ОСОБА_1 2 квітня 2021 рокусплинув, але враховуючи незначний час і право, передбачене п.2 ч.2 ст.424 ЦПК України на звернення протягом 10 років, судова колегія вважає, що висновок суду про відмову у поновленні строку є передчасним. 

За таких обставин ухвала суду першої інстанції від 7 квітня 2021 року відповідно до п.6 ч.1 ст.374 та п.п.3,4 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції питання про поновлення строку на стадії відкриття провадження у справі..

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Захарова Олександра Сергійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2021 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                         О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повне судове рішення складено
3 серпня 2021 року