ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року	 	Справа № 500/1569/15	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: М.А. Мишкіної,
суддів: О.Ю. Аленіна, С.В. Таран
(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №138 від 10.06.2021р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021р.)
секретар судового засідання  Кияшко Р.О. 

за участю представників сторін:
від Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії – Арєшкіна С. Н. – в порядку самопредствництва;
від Державної служби України з надзвичайних ситуацій –  не з`явився;
від Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій – не з`явився;
від Державної установи “Держгідрографія” -  не з`явився;
від Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради - Кулава М.І. – в порядку самопредстаництва;
від Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради – не з`явився;
від Комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” -  Константинов В.І. – за ордером.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії
на рішення Господарського суду Одеської  області від 24 лютого  2021 року 
у справі №500/1569/15  
за позовом  Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
-  Державна служба України з надзвичайних ситуацій;
-  Український гідрометеорологічний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
-  Державна установа “Держгідрографія”
до:
-  Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради;
- Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради
- Комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”
про визнання незаконними, скасування рішень та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно 

суддя суду першої інстанції: Лічман Л.В.
дата і місце ухвалення рішення: 24.02.2021р.,  м. Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №9
повне рішення складено 24.02.2021р. 

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
У судовому  засіданні  01.06.2021р.   оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.
 В судовому засіданні    03.08.2021р. згідно ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

                                                  ВСТАНОВИВ:
У березні 2015 року Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія (далі - Обсерваторія, позивач) звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради Одеської області, Комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - Виконком, Фонд, КП «Ізмаїльське МБТІ» відповідно, відповідачі), треті особи: Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Український гідрометеорологічний центр, державна установа «Держгідрографія» (далі - ДСНС, Укргідрометцентр, ДУ «Держгідрографія»), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (позивач неодноразово доповнював та уточнював свої вимоги шляхом подачі письмових заяв  т.1, а.с.98-102; т.1, а.с.160-167; т.2, а.с.66-70; т.1, а.с.98-102; т.2, а.с.128-132)  просила:
-визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.03.2001 за № 205;
- скасувати свідоцтво про право комунальної власності від 22.06.2005 за № 273;
-визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015 за № 461.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія є бюджетною неприбутковою організацією, що належить до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується Укргідрометцентру. Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія є юридичною особою, балансоутримувачем державного майна, в тому числі частини адміністративної будівлі розташованої за адресою: м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, б.36, загальною площею 336,9 кв.м.
Позивач зазначав, що Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія була створена 16.09.1960 на підставі наказу начальника Головного управління Гідрометеорологічної служби при Раді Міністрів СРСР від 06.07.1960 №122 та наказу начальника Управління Гідрометеорологічної служби Української РСР від 07.09.1960 № 212. Для розміщення новоствореної організації, спільним наказом Головнокомандуючого військово-морського флоту СРСР та начальника Головного Управління гідрометслужби при Раді Міністрів СРСР від 03.09.1960 №260/160 було визначено Командувачу Чорноморським флотом - передати, а начальнику Українського управління гідрометслужби - прийняти до 01.10.1960 належні військово-морському флоту службові приміщення в місті Ізмаїлі, площею 267 кв.м. у військовому містечку №43 по вулиці Красива, 16. На виконання наказу №260/160 від 03.09.1960 командувачем Чорноморським флотом був виданий наказ від 17.09.1960 за № 149, а актом від 04.10.1960 зафіксовано факт передачі Дунайській гідрометеорологічній обсерваторії службових приміщень другого поверху будівлі №1 у військовому містечку №43 по вулиці Красивій, 14 площею 177,8 кв.м., і при цьому Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія недоотримала біля 92 кв.м. від площі, яка була зазначена у вищевказаному наказі №260/160 від 03.09.1960 і з невідомих причин вказана площа так і не була передана.
Позивач наголошував, що починаючи з жовтня 1960 року і по теперішній час Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія безперервно володіє і розпоряджається частиною будинку по вул. Героїв Сталінграду, б.36, який до 1965 року мав адресу: м. Ізмаїл, вул. Красива, 14. За минулий 55-річний період в адміністративній будівлі по вул. Героїв Сталінграду, б.36 були зроблені значні невід`ємні поліпшення цього нерухомого майна.
Позов мотивовано й тим, що оскільки загальна площа приміщень першого поверху адміністративної будівлі по вул. Героїв Сталінграду, б.36 складає 239,3 кв.м., то частина цих приміщень, яка перебуває в державній власності, передана в комунальну власність безпідставно та незаконно. При цьому, на переконання позивача, підставою для прийняття такого рішення була помилкова інформація про те, що ця будівля в минулому мала адресу вул. Красива, 16, яку дійсно рішенням виконкому Ізмаїльської міськради від 13.12.1949 року за № 839 було взято на баланс міськжилуправління м. Ізмаїла. Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія багаторазово зверталась до керівництва м. Ізмаїла з проханням виправити помилку, якої припустилися понад 15 років тому, з наданням копій архівних документів, які підтверджують, що будівля по вул. Героїв Сталінграду, б.36 раніше мала адресу вул. Красива, б.14, а тому ніколи не входила в перелік об`єктів комунальної власності. Позитивної відповіді на усі звернення позивачем отримано не було.
Окрім цього, у позовній заяві позивач, посилаючись на приписи статті 4 Закону України від 03.03.1998 №147/98-ВР «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», якою затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), зазначає, що у вищевказаному Переліку не зазначено про нерухоме майно - будівлю по вул. Героїв Сталінграду, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області. 
Обсерваторія висловлювала позицію про те, що у Виконкому не виникло заснованих на законі правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення від 12.06.2015 №461. На переконання позивача цей висновок випливає також з того, що спірна адміністративна будівля є об`єктом державної власності, перебуває на балансі Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії й не передавалась до комунальної власності Кабінетом Міністрів України на підставі відповідного рішення, прийнятого в порядку статті 4 Закону №147/98-ВР,  у Виконкому були відсутні законні підстави для передачі частини спірної нежитлової будівлі на баланс КП «Ізмаїльське МБТІ».
В листі на адресу Ізмаїльського міськрайонного суду (т.2, а.с.83) Фонд державного майна України  пояснив, що відомості про нерухоме майно у тому числі від позивача не подаються. Підставою для включення та внесення змін до реєстру  є надходження від суб`єктів управління  до фонду інформації  про об`єкти державної власності . Дії фонду  щодо внесення даних до реєстру залежать від   дій суб`єктів управління.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2015, залишеною без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016, Вищого адміністративного суду України від 15.12.2016, залишено без розгляду позов Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії в частині вимог про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.03.2001 №205 та свідоцтва про право комунальної власності від 22.06.2005 №273.
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2016 у задоволенні позову відмовлено.
             Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2016 скасовано, а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Виконкому №461. В решті позову відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 виправлено описку, допущену в резолютивній частині постанови цього ж суду від 05.07.2016, а саме - вказані вірні реквізити оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, замість «№461 від 12.06.2015», вказано «№28            від 23.01.2015».
Постановою Верховного Суду від 18.09.2020 постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2016, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 скасовано та закрито провадження у справі. Роз`яснено позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
На підставі ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2020 р. за заявою Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії справу № 500/1569/15 передано до Господарського суду Одеської області.
30.11.2020р. від Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради надійшов відзив на позов, в якому відповідач  просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що з урахуванням змісту ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2015 р., якою частково залишено позов без розгляду, господарський суд, якому заяви про зміну предмету позову не подавались, має розглядати лише вимогу Обсерваторії про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.06.2015р. № 461.
Відповідач зазначав, що міська громада в особі Ізмаїльської міської ради зареєстрована власником об`єкта нерухомості по вул.. Героїв Сталінграда, 36 в м.Ізмаїлі ( 1 /1 частка) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 373 від 22.06.2005, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 2-6/183 від 23.06.2005. З 28.01.2010р. на балансі Фонду комунального чайна знаходились нежитлові будівлі  розташовані за адресою м.Ізмаїл,  вулГероїв Сталінграду, 36 загальною площею 886,. кв.м. а саме: піт. «А" адміністративна будівля, літ. «Б» - склад, літ. «Г» - склад, літ. «Д» - склад. літ. «Г-:» - прохідна.
23.01.2015 виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було прийняте рішення «Про безкоштонну передачу на баланс нежитлових приміщень» № 28. яким було вирішено наступне: Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради передати на баланс (без права повного господарського відання та без права володіння та розпорядження) комунальному підприємству «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризанії» нежитлові приміщення. розташовані за адресою: м.Ізмаїл. вул.Героїв  Сталінграду  36, загальною площею 292.15 кв.м та першочерговою вартістю 48 61 7 .ОО грн .. що склалається 3: літ. «А» прим. № 1,2,3,7-15, площею 202.7 кв.м; підвальні приміщення № ІХ,VII -44,0 кв.м, Ѕ частину прим. І, ІІ, XV - 9,65 кв.м; склад літ. «Г» - 35,8 кв.м,
30.01.2015 в зв`язку з виявленою помилкою в частині номерів   приміщень І поверху виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було прийнято рішення № 58. яким вносились зміни до вищезазначеного рішення виконавчого комітету. На момент передачі приміщень у Фонду комунального майна та МБТІ доступ до підвальних приміщень був обмежений з боку керівництва   Дунайської Гідрометеорологічної обсерваторії, в зв`язку ·з чим Фонд комунального майна  при  підготовці проекту рішень виконкому про передачу на баланс невірно зазначив нумерацію приміщень.
Після отримання доступу до підвальних приміщень та його обстеження Фондом був підготовлений проект, а виконавчим комітетом прийнято відповідне рішення № 461 щодо внесення змін до рішення № 28 віл 23.01.2015 в частині нумерації переданих підвальних приміщень та їх площі.  На виконання зазначених рішень виконкому від 31.01.2015 та 12.06.2015  нерухоме майно було передане на баланс КП «Ізмаїльське МБТІ».
01.12.2020р. до господарського суду надійшов відзив КП «Ізмаїльське МБТІ», в якому  відповідач просив відмовити у  позивних вимогах державного підприємства «дунайська гідрометеорологічна обсерваторія», зазначаючи, що 
-право комунальної власності на спірне нерухоме майно підтверджується не скасованим в установленому порядку свідоцтвом про право власності від 22.06.2005 р. № 373, виданим на підставі чинного рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205. Оскільки територіальна громада м. Ізмаїл є власником будівлі по вул. Героїв Сталінграду, 36, вона через свої органи вправі розпоряджатись нею, у т.ч. передавати її на баланс оспорюваним рішенням Виконкому;
- скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №28 від 23.01.2015р. позбавляє права власника, а саме Ізмаїльську міську раду, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна дії з надання у користування своїм майном. Крім того, Держава є гарантом, що у здійсненні власником права власності Держава не втручається.
- твердження ДП «Дунайська ГМО», що вони є балансоутримувачем частини нежитлових приміщень адміністративної будівлі по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області площею 336,9 кв. м., є хибним.
- всі відомості, які подає ДП «Дунайська ГМО» повинні бути підкріплені відповідними документами, що підтверджують факт передачі у користування або у власність частини адміністративної будівлі по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області площею 336,9 кв. м.
-у період з 21.10.2013р. по 19.03.2015р. ніяких рішень Ізмаїльська міська рада не приймала про передачу у користування або у власність двох господарських будівель (а саме: прохідної та кіоску для відбору проб повітря) по вул. Героїв Сталінграда, 3б в м. Ізмаїлі і Кабінет Міністрів України теж не надавав згоди про передачу.
11.12.2020р. від позивача надійшла відповідь на відзиви, в якій  Дунайська ГМО вказує, що нерухоме майно, яке розташовано за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, вулиця Героїв Сталінграду, 36 є об`єктом державної власності, перебуває на балансі Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії та Державної установи «Держгідрографія» і до комунальної власності за рішенням Кабінету Міністрів України не передавалось. Відповідно у Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради відсутні законні підстави для прийняття рішення від 01.03.2001 р. № 205 «Об оформлении права собственности на домостроение № 36 по ул. Героев Сталинграда» та оформленні Свідоцтва від 22.06.2005 р. за № 273 на право комунальної власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.03.2001 за № 205; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015 за № 461; скасувати свідоцтво про право комунальної власності від 22.06.2005 за № 273. 
22.12.2020 від  Комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому БТІ вказує наступне:
-   на розгляді в господарському суді Одеської області залишились тільки позовні вимоги Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії щодо скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 461 від 12.06.2015.
- у відповіді на відзив фактично заявлено про зміну предмета позову, БТІ заперечує проти її долучення до матеріалів справи. Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія, заявивши в своїй відповіді на відзиви позовні вимоги не тільки щодо скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 461 від 12.06.2015, а й щодо скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 205 від 01.03.2001 та свідоцтва про право комунальної власності на нерухоме майно від 22.06.2005 року за № 273, фактично змінила предмет позову, але при цьому не додержалась вимог, що застосовуються до заяви про зміну предмета позову.
- міська громада в особі Ізмаїльської міської ради зареєстрована власником об`єкта нерухомості по вул .. Героїв Сталінграда, 36 в м.Ізмаїлі (1/1 частка) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 373 від 22.06.2005, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 2-6/ 183 від 23.06.2005.
- згідно з наданим Позивачем актом приймання-передачі від 19.10.1960 Дунайська ГМО прийняла на баланс службові приміщення, площею 177,8 кв.м, нежитлові приміщення - 28,2 кв.м та три господарські сараї. Зазначені відомості не співпадають з відомостями, які вказані у витягах з Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 21.10.2010 та 19.03.2015, не співпадають з даними, зазначеними в свідоцтві про право власності від 22.06.2005 року за № 273. Крім того, відрізняються і відомості з самого реєстру за 2010 рік та 2015 рік.
- всі дані про об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м.Ізмаїл, вул.Героїв Сталінграду, 36 вносились та вносяться до Єдиного реєстру об`єктів державної власності на підставі даних, наданих Дунайською гідрометобсерваторією. А тому знаходження нерухомого майна по вул .. Героїв Сталінграду, 36 в м.Ізмаїл в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності не є належним доказом порушення прав Дунайської ГМО з боку виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради.
- перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків, на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства ( організації).
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.02.2021р.  відмовлено у задоволенні позову Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії.
          Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст..ст. ч.1 ст.15, ч.1, п.10 ч.2 ст.16, ч.1 ст.21 , ст.328,  ч.1 ст.393 ЦК України  та вмотивоване наступним:
-враховуючи, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2015 р.,якою залишено без розгляду позов Обсерваторії в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 та скасування свідоцтва про право комунальної власності від 22.06.2005 р. № 273 набрала законної сили, заява про зміну предмету позову не подавалась (письмові пояснення та відповідь на відзиви, подані до господарського суду, в яких викладено прохання розглянути в т.ч. ті вимоги, які залишено без розгляду, заявами про зміну предмету позову не є), по суті судом розглядається лише позовна вимога Обсерваторії про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.06.2015 р. № 461.
-надані позивачем докази  не доводять факт набуття державою в особі Обсерваторії права на приміщення, де розміщено КП ,,ІМБТІ”: 
-  в акті   від 04.10.1960 р. (т.1, а.с.109), яким передано в тимчасове користування Обсерваторії службові приміщення другого поверху будівлі № 1 у військовому містечку № 43 по вул. Красивій, 14 службовою площею 177,8 кв.м, нежитлові приміщення площею 28,2 кв.м, а також 3 сарайчика площею 42 кв.м. не йдеться про передачу приміщень першого поверху або ж підвалу.
- дані Єдиного реєстру об`єктів державної власності не можуть бути належним та допустимим доказом набуття прав на нерухоме майно, оскільки згідно листа   Фонду державного майна України від 15.07.2015 р. № 10-25-12678 (т.2, а.с.83-85)   відомості до Єдиного реєстру об`єктів державної власності внесено згідно інформації, отриманої від Обсерваторії, а не на підставі правовстановлюючих документів;
-в матеріалах справи відсутній акт Уряду відносно передачі нерухомого майна з державної до комунальної власності, однак ця обставина не свідчить про те, що Обсерваторія має будь-які права на приміщення, в яких знаходиться КП ,,ІМБТІ”. 
-недоречними являються посилання на знаходження частини майна на балансі Державної установи ,,Держгідрографія”, адже за захистом своїх майнових прав у такому випадку повинна звертатись саме названа установа, а не Обсерваторія.
- не є доказами як за формою, так і за змістом існування у Обсерваторії прав на нерухоме майно довідки Ізмаїльського архіву від 13.02.2015 р. № 7, від 22.12.2005 р. № 141, від 22.12.2005 р. № 141/1 та довідка Ізмаїльського МБТІ від 26.02.2004 р. № 65.
-  Обсерваторією доказово не доведено фактичні обставини, пов`язані з існування в неї прав на приміщення, які передано на баланс КП ,,ІМБТІ” рішенням Виконкому від 23.01.2015 р. № 28 з урахуванням рішення від 12.06.2015 р. № 461, а, отже, особа, яка в даному випадку звернулась до суду, посилаючись на порушення її прав на нерухоме майно, не довела наявність останніх, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.
-          рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 в судовому порядку незаконним не визнавалось, воно   предметом спору у даній справі не являється. З урахуванням приписів ст.328 ЦК України суд, не надаючи оцінку правомірності рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205, вважає його на теперішній час достатньою передумовою для висновків про: набуття територіальною громадою м. Ізмаїла права власності на будинок по вул. Героїв Сталінграду, 36; можливість розміщення в ньому КП ,,ІМБТІ” за рішеннями Виконкому від 23.01.2015 р. № 28 та від 12.06.2015 р. № 461.
-доводи сторін з приводу попередньої адреси будинку по вул. Героїв Сталінграду, 36, наведені в контексті правомірності набуття кожним з них прав на нерухоме майно ще за часів СРСР, мають досліджуватись у справі за позовом уповноваженого державного органу про визнання недійсним рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205, право на заявлення якого не втрачено.
12.03.2021р.  до Південно-західного апеляційного господарського суду   надійшла апеляційна скарга  Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії   на рішення від 24.02.2021р., в якій скаржник  просить суд  скасувати оскаржене рішення повністю та  прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія зазначає наступне:
-Господарським судом Одеської області  не надано належної об`єктивної оцінки наступним фактам:  нерухоме майно, яке розташовано по вул. Героїв Сталінграду № 36 в місті Ізмаїлі, ніколи, починаючи з 1950 року, не належало Ізмаїльський міській раді, а увесь час знаходилося і знаходиться у державній власності; рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.03.2001 р. № 205 про право власності на об`єкт нерухомого майна по вул. Героїв Сталінграду, 36 прийняте з порушеннями законодавчих актів, відсутні докази, на підставі яких було винесено це рішення; рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015 року за № 461 дало дозвіл, на підставі якого відбулося захоплення державного майна в м. Ізмаїлі по вул. Героїв Сталінграду, 36.
- суд дійшов помилкового висновку, що представником позивача не доведено ті обставини, на яких грунтуються вимоги щодо визнання незаконними та скасування рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 та від 12.06.2015 р. № 461, а також скасування свідоцтва про право власності від 22.06.2005 р. № 273, виданого на підставі рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205. У матеріалах справи мається більш ніж достатньо підстав для задоволення позову Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії. Однак, безперечні докази (документи, пояснення, звернення, листи, заяви) скаржника (позивача) та третіх осіб на стороні позивача, не були прийняті судом першої інстанції до уваги.
- у випадку якщо будуть залишені без задоволення позовні вимоги Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015 року за № 461, продовжує існувати юридична колізія, яка має суб`єктивну природу і виникла головним чином внаслідок помилок виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, передусім порушень правил формальної логіки, при якій одне і теж нерухоме майно одночасно знаходиться у державній та комунальній власності.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.03.2021р. витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №500/1569/15; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії на рішення Господарського суду Одеської  області від 24 лютого  2021 року  у справі №500/1569/15  до надходження  матеріалів даної справи з господарського суду Одеської  області.                     
           19.03.2021р. матеріали справи №500/1569/15 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.           
          Ухвалою   суду апеляційної інстанції  від 23.03.2021р.  апеляційну скаргу    залишено без руху; ухвалою  Південно-західного апеляційного господарського суду  від 12.04.2021р.        відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії на рішення Господарського суду Одеської  області від 24 лютого  2021 року у справі №500/1569/15; встановлено  іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву  на апеляційну скаргу  до 28.04.2021р.; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк  до 28.04.2021р. подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань .
28.04.2021р. до суду апеляційної інстанції  надійшов відзив  КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”  на апеляційну скаргу,  в якому відповідач просить залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає наступне:
-судами всіх ланок було встановлено, що власником об`єкта нерухомості в цілому - адміністративної будівлі з господарськими будівлями по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області загальною площею 886, 1 кв. м. зареєстрована Міська громада в особі Ізмаїльської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 373 від 22.06.2005р., видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 2-6/183 від 23.06.2005р., оскільки вказане свідоцтво про право власності не скасовано, а набуття права власності відбулось у відповідності ст. 328 ЦК України, тому ДП «Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія» своїми діями щодо оскарження та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015р. №461 порушує принцип ст. 327 ЦК України, яка полягає у тому, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
- скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради позбавляє права власника, а саме Ізмаїльську міську раду розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна дії з надання у користування своїм майном. Крім того, Держава є гарантом, що у здійснення власником права власності Держава не втручається.
-твердження ДП «Дунайська ГМО», що вони є балансоутримувачем частини нежитлових приміщень адміністративної будівлі по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області площею 336,9 кв. м. є хибним.
-ДП «Дунайська ГМО» надає відомості про перелік державного майна до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, а Міністерство в свою чергу до Фонду Державного майна України. Але всі відомості, які подає ДП «Дунайська ГМО» повинні бути підкріплені відповідними документами, що підтверджують факт передачі у користування або у власність частини адміністративної будівлі по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі Одеської області площею 336,9 кв. м.
-у додатках до позову позивач надав тільки акт прийому-передачі від 04.10.1960р. про передачу йому в користування нежитлових приміщень тільки другого поверху загальною площею 207,0 кв. м. об`єкта нерухомості по вул. Героїв Сталінграда, 36 в м. Ізмаїлі. Директором ДП «Дунайська ГМО» були подані неправдиві відомості про площу нежитлових приміщень, якими вони користуються до Міністерства з надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, а Міністерство, в свою чергу, не перевірило достовірність поданих даних і надали вказані відомості до Фонду Державного майна України, які вже внесли завідомо неправдиві відомості до Єдиного реєстру об' єктів державної власності щодо державного майна. Більш того, за матеріалами інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» загальна площа другого поверху, сходової клітини та приміщень першого поверху, а саме приміщення №4 - туалет, приміщення №5 - кімната відпочинку та приміщення №б - котельня, які на сьогоднішній день займає ДП «Дунайська ГМО» складає 284,4 кв. м., аж ніяк 336,9 кв. м., які внесено до Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна. Коли КП «Ізмаїльське МБТІ» переїжджало до приміщень вказаних у рішеннях виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №28 від 23.01.2015р. та №58 від 30.01.2015р. приміщення були зайняті ДП «УстьДунайводшлях», яке переїжджало до іншого місця у зв`язку з заборгованістю по сплаті орендної плати за вказані приміщення. Державним підприємством «Дунайське ГМО» не було зайняте жодне приміщення, яке було зазначене у вказаних рішеннях, а в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності щодо державного майна вказана площа якою користується ДП «Дунайська ГМО» 336,9 кв. м., а насправді користуються площею лише 284,4 кв. м. і жодних актів про передачу вказаної площі у ДП «Дунайська ГМО» немає, тобто ще один доказ неправдивих поданих відомостей та введення в оману суду спотвореними даними.
-позивач до судового засідання не надав жодного відповідного документа, а тільки стверджував що все майно є державною власністю. Вказані факти лише підтверджують незаконні дії ДП «Дунайська ГМО», які спотворюють істинні факти щодо об`єктів державної власності і які були подані до Фонду Державного майна України.
05.05.2021р. від Виконкому Ізмаїльської міськради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу Дунайської гідрометеорологічної  обсерваторії без задоволення, а рішення господарського суду Одеської  області від 24.02.2021 - без змін.
В обгрунтування своєї позиції  Виконком вказує наступне:
-на розгляді залишились тільки позовні вимоги Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії щодо скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 461 від 12.06.2015. Рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 01.03.2001 р. № 205 не є предметом спору у даній справі. Заява про збільшення позовних вимог щодо оскарження зазначеного рішення Дунайською гідрометеорологічною обсерваторією не подавалась.
-адміністративна будівля по вул . .Героїв Сталінграда, 36 (колишня вул Красива, 16) в м.Ізмаїлі не могла бути власністю ДП «Дунайська ГМО), оскільки право власності за Місцевою радою було оформлено ще у 1949 році та зареєстровано у  1959 році.
-позивачем не доведено, яким чином оскаржуване рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради   від 12.06.2015 порушує його права, свободи і інтереси,  не зазначено і не доведено, яке речове право має Дунайська гідрометобсерваторія щодо спірного нерухомого майна. Всі дані про об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м.Ізмаїл, вулГероїв Сталінграду, 36 вносились та вносяться до Єдиного реєстру об`єктів державної власності на підставі даних, наданих Дунайською гідрометобсерваторією, а тому знаходження нерухомого майна по вул. Героїв Сталінграду, 36 в м.Ізмаїл в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності не є належним доказом порушення прав Дунайської ГМО з боку виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради.
У судовому засіданні 01.06.2021р. (яке проводилось колегією суддів  у складі: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді О.Ю. Аленін, Л.В. Лавриненко) оголошено перерву до 11.06.2021р., 11.00год.
У зв`язку із перебуванням судді Л.В.Лавриненко 11.06.2021р. у відпустці розпорядженням  керівника апарату суду №138 від 10.06.2021р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №500/1569/15.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: О.Ю.Аленін, С.В. Таран.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2021р. справу №500/1569/15  прийнято до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: О.Ю. Аленін, С.В. Таран.
В засіданні суду апеляційної інстанції 03.08.2021р. представник скаржника   підтримав  доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представники Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради та Комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”  заперечували  проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.
Інші представники сторін в судове засідання не з`явилися.
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.          
          Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення  присутніх представників сторін, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №205 від 01.03.2001 вирішено оформити право власності за міською громадою на об`єкт нерухомості - домоволодіння № 36 по вул. Героїв Сталінграда. МБТЦ зареєструвати  за міською громадою в особі Ізмаїльської міської ради домоволодіння.
На підставі зазначеного рішення було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.06.2005 за №373 (т.1, а.с. 66), яким зареєстровано право власності на адміністративну будівлю загальною площею 886,1 кв.м., розташовану за адресою: м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграда, 36, за міською громадою в особі Ізмаїльської міської ради. 
Згідно Витягу з Реєстру прав власності  від 23.06.2005р. №7592761 за міською громадою в особі Ізмаїльської міської ради 23.06.2005р. на підставі свідоцтва про право власності  №373 від 22.06.2005р., виданого Виконавчим комітетом  Ізмаїльської міської ради, КП ІМБТІ зареєстровано право власності на адміністративну будівлю, розташовану за адресою: м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграда, 36, форма власності – комунальна, частка - 1/1, реєстраційний номер 11172926, номер запису 183, в книзі 2-б, 
Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія була створена на виконання наказу  Упраління Гідрометеорологічної  служби Української РСР від 07.09.1960р. №212
Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 19.03.2015р. (т.1 а.с 15), на балансі Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії перебуває нерухоме державне майно за адресою  Одеська обл.., м.Ізмаїл, вул.. Героїв Сталінграду 36: адміністративна будівля площею  336,9 кв.м., чотири господарські сараї, два гаражі, підвальне приміщення, прохідна та кіоск для відбору проб повітря.
В листі від 15.07.2015 р. № 10-25-12678, наданого у відповідь на лист Ізмаїльського міськрайонного суду, Фонд державного майна України  повідомив, що дії Фонду щодо внесення даних до Реєстру залежать від дій суб`єктів управління;  відомості до Єдиного реєстру об`єктів державної власності стосовно нерухомого державного майнам за адресою м..Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду 36, яке перебуває на балансі Дунайської гідрометеорологічної  обсерваторії внесено згідно відомостей, що надавалися як суб`єктом управління  Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій  та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 2010р. та з 2012р. відповідно.
23.01.2015 р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення ,,Про безкоштовну передачу на баланс КП ,,ІМБТІ” (без прав повного господарського відання, володіння та розпорядження) нежитлових приміщень” № 28 (т.1, а.с.25), розташовані за адресою м. Ізмаїл, вул..Героїв Сталінграду,36, загальною площею 292,15 кв.м, що складаються з: літ. ,,А”, прим. № 1, 2, 3, 7-15 площею 202,7 кв.м; підвальних приміщень № ІХ, VІІ – 44,0 кв.м, 1/2 частини прим. І, ІІ, ХV – 9,65 кв.м; складу літ. ,,Г” – 35,8 кв.м.
30.01.2015 р. Виконкомом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення № 58 (т.1, а.с.27), яким п.1 рішення від 23.01.2015 р. № 28 викладено в іншій редакції: «Фонду державного майна передати безоплатно на баланс КП ,,ІМБТІ” (без прав повного господарського відання, володіння та розпорядження) нежитлових приміщень” № 28 (т.1, а.с.25), розташовані за адресою м. Ізмаїл, вул..Героїв Сталінграду,36, загальною площею 292,15 кв.м, що складаються з: літ. ,,А”, прим. № 1, 2, 3, 7-18 площею 202,7 кв.м; підвальних приміщень № ІХ, VІІ – 44,0 кв.м, 1/2 частини прим. І, ІІ, ХV – 9,65 кв.м; складу літ. ,,Г” – 35,8 кв.м.
12.06.2015 р. Виконкомом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення № 461 (т.2, а.с.82), яким визнано нечинним рішення від 30.01.2015 р. № 58 та викладено п.1 рішення від 23.01.2015 р. № 28 в редакції, згідно якої Фондом комунального майна ІМР передається на баланс (без прав повного господарського відання, володіння та розпорядження) КП ,,ІМБТІ” нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 36, загальною площею 293,4 кв.м, що складаються з: літ. ,,А”, прим. № 1, 2, 3, 7-15 площею 202,7 кв.м; підвальних приміщень № VІІІ, ІХ – 44,0 кв.м, 1/2 частини прим. І, ІІ, ХІV, ХV – 10,9 кв.м; складу літ. ,,Г” – 35,8 кв.м.
Звертаючись до Ізмаїльського міськрайнного суду з адміністративним позовом позивач зазначав, що рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради від 12.06.2015р. та від 01.03.2001р. були прийняті безпідставно, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно  від 22.06.2005р.  №373, яке прийнято на підставі рішення від 01.03.2001р. є незаконним, оскільки спірна частина будівлі  з 1960 р.  є державною власністю.
В ході розгляду справи Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області  ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2015 р. залишено без розгляду позов Обсерваторії в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 та скасування свідоцтва про право комунальної власності від 22.06.2005 р. № 373 з підстав пропуску строку на звернення до суду з вказаними вимогами та за недоведеністю позивачем поважності причин пропуску такого строку.
Вказана ухвала залишена без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 р. та Вищого адміністративного суду України від 15.12.2016 р. 
Отже судами адміністративної юрисдикції  визначено підвідомчість  (юрисдикцію) справи  адміністративним судам, адже мало місце залишення позову в цій частині без розгляду, а не закриття провадження в адміністративній справі.
Враховуючи наведене, оскільки суди апеляційної та касаційної інстанції при перегляді ухвали про залишення позову в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 та скасування свідоцтва про право комунальної власності від 22.06.2005 р. № 373 без розгляду не встановили порушення правил юрисдикції справи, а погодилися з висновками суду щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до адміністративного суду з вказаними вимогами та без доведення позивачем поважності причин пропуску такого строку, а також оскільки до господарського суду не надавалися заяви про зміну предмету позову після направлення справи на розгляд до господарського суду, місцевим господарським судом обґрунтовано розглянуто лише позовну вимогу Обсерваторії про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.06.2015р. № 461, та правильно визначено предмет позову.
З огляду викладеного, доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з рішенням Виконкому від 01.03.2001 р. № 205 та  свідоцтвом про право комунальної власності від 22.06.2005 р. № 373   відхиляються судом апеляційної інстанції як такі,  що не доведені належними та допустимими доказами щодо незаконності рішення органу місцевого самоврядування та відповідного  правовстановлюючого документа.. 
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявленої Обсерваторією  вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.06.2015 р. № 461., з огляду на таке.
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. 
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову – факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Таким чином, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Отже, із завдань господарського судочинства, викладених у частині першій статті 2 ГПК України та зі змісту статті 16 ЦК України випливає, що суд, вирішуючи господарський спір, з`ясовує чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. 
Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
          Колегія суддів враховує, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта    недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом  інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.  
Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом Обсерваторія посилалася на те, що нерухоме майно, а саме приміщення першого поверху та підвалу, в яких розмістилось КП ,,ІМБТІ”, є об`єктом державної власності, який перебуває на балансі Обсерваторії та Державної установи ,,Держгідрографія” і до комунальної власності не передавався.
Позивач вказував, що за актом від 04.10.1960 р.  передано в тимчасове користування Обсерваторії службові приміщення другого поверху будівлі № 1 у військовому містечку № 43 по вул. Красивій, 14 службовою площею 177,8 кв.м, нежитлові приміщення площею 28,2 кв.м, а також 3 сарайчика площею 42 кв.м. 
Відповідно до витягу з  Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 19.03.2015р., який сформований Фондом державного майна України, на балансі Обсерваторії знаходиться приміщення адміністративної будівлі площею 336,9 кв.м, господарських сараїв загальною площею 88,4 кв.м.,  гаражів загальною площею 43,1кв.м.,  підвального приміщення площею 146,5 кв.м, прохідної площею 2,3 кв.м та кіоску  для відбору проб повітря за адресою м. Ізмаїл, вул.Героїв Сталінграду ,36 (т.1, а.с. 15).
Як убачається з листа  в.о. голови Фонду держмайна України від 15.07.2015р.  № 10-25-12678 на запит суду  (т2 , а.с.с83-85), відомості щодо об`єктів, зазначених у реєстрі, включені до нього на підставі інформації, що була надана суб`єктами управління об`єктами державної власності, а саме:
- з 2010 року такі відомості надавалися Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи  стосовно адміністративної будівлі, 4 господарських сараїв, 2 гаражів та підвального приміщення, яке перебувало  на балансі Дунайської ГМО.
- з 2012 року – такі відомості надавалися цим Міністерством (правонаступник – Державна служба України з надзвичайних ситуацій) стосовно цих же об`єктів, також додатково щодо прохідної та кіоску для відбору проб повітря (перебували на балансі Дунайської ГМО).
Таким чином, первісно відомості в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності щодо спірних об`єктів нерухомості у складі будівлі по вул.. Героїв Сталінграду, 36 у м. Ізмаїлі з`явилося вже після того, як територіальна громада набула право власності на будівлі за цією адресою та була проведена державна реєстрація цього права  КП Ізмаїльське МБТІ (23.06.2005р. - т.1, а.с. 67 ).
З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги факт обліку спірних об`єктів на балансі  Дунайської ГМО, адже перебування на балансі не є доказом або підставою виникнення права власності на нерухомість, а внесення даних до Єдиного реєстру таким доказом також не є, адже такі дії вчинені вперше у 2010 році щодо частини об`єкту нерухомості, який вже належав на праві комунальної власності територіальній громаді м. Ізмаїл в особі Ізмаїльської міськради.
Суд першої інстанції також надав вірну оцінку, яка узгоджується з нормами ст.. 86 ГПК України, Акту від 04.10.1960р. як такому, що не доводить факт набуття державою права власності на нерухомість, оскільки цей акт посвідчує передачу Обсерваторії приміщень другого поверху певної площі (без ідентифікуючих ознак приміщень) у тимчасове користування. 
Колегія суддів відхиляє  аргументи скаржника про відсутність у Міськради  права власності на нерухоме майно по вул. Героїв Сталінграду, 36  так як Кабінетом Міністрів України не приймалось обов`язкове рішення щодо передачі будівлі № 36 по вул. Героїв Сталінграду у м. Ізмаїлі Одеської області з державної до комунальної власності, оскільки право комунальної власності  набуте за рішенням  №205, Свідоцтвом про право власності  від 22.06.2005р., а неправомірність набуття цього права  (ст. 328 ЦК України) у встановленому  законом порядку нічим не підтверджена.
Колегія  суддів не може погодитися з аргументом скаржника з приводу того, що нерухоме майно, яке розташовано по вул. Героїв Сталінграду № 36 в місті Ізмаїлі, ніколи не належало Ізмаїльський міській раді, а увесь час знаходилося і знаходиться у державній власності, оскільки  за територіальною громадою м. Ізмаїл реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна по вул. Героїв Сталінграду, 36 відбулася згідно з рішенням Виконкому від 01.03.2001 р. № 205, на виконання якого видано свідоцтво на право власності від 22.06.2005 р. № 373. Вказані рішення та свідоцтво є чинними, з огляду залишення без розгляду позову в частині їх оскарження адміністративним судом за пропуском строку звернення  до суду, а відтак у суду відсутні підстави для їх оцінки як незаконних чи недіючих.
В той же час, докази, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис щодо речового права на вказане майно іншої особи, в тому числі держави  чи позивача   на приміщення за адресою м. Ізмаїл, вул.Героїв Сталінграду ,36  не надані.
З приводу посилання скаржника на  знаходження частини майна на балансі Державної установи ,,Держгідрографія” колегія суддів зазначає, що це не спроможне слугувати підставою для висновку про порушення прав позивача, та  погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у такому випадку за захистом порушеного права повинна звертатись саме ,,Держгідрографія”, а не Обсерваторія.
В цілому, колегія суддів констатує правильне вирішення спору судом першої інстанції із відмовою у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення №461 від 12.06.2015р. з мотивів недоведеності обставини, що позивач набув речове право на спірну частині будівлі по вул. Героїв Сталінграду, 36 у м. Ізмаїл,  а його право тимчасового користування підлягає захисту судом у обраний ним спосіб.
За таких обставин господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що   Обсерваторією  не доведено належними та допустимими доказами фактичні обставини, пов`язані з існуванням в неї належних речових прав на приміщення. Особа, яка в даному випадку звернулась до суду, посилаючись на порушення її прав на нерухоме майно, не довела наявність останніх, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що лише власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право визначати юридичну долю свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів.
Наразі правомірність набуття територіальною громадою м.Ізмаїл права власності на будівлю по вул. Героїв Сталінграду, 36 у  м. Ізмаїл не є предметом позову, не спростована у встановленому законом порядку, спір між державою в особі суб`єкта управління об`єктами державної власності та територіальною громадою м. Ізмаїл в даній справі відсутній, адже Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія не є суб`єктом управління об`єктами державної власності, отже не є належним позивачем у спорі про захист відповідного права.
Право тимчасового користування, набуте позивачем у 1960 році, наразі не порушено: Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія продовжує користуватися займаними приміщеннями, що визнається учасниками справи.
В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому   рішення Господарського суду Одеської області від 24.02.2021  залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.276 ГПК України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної  скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів –
                                                  ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.02.2021р. у справі №500/1569/15  залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Дунайську гідрометеорологічну обсерваторію.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.
Повний текст постанови складено     04 серпня  2021 року. 

Головуючий суддя                                                                      М.А. Мишкіна

Суддя                                                                                          О.Ю. Аленін

          Суддя                                                                                          С.В. Таран