УХВАЛА

20 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/2767/20
адміністративне провадження № К/9901/27426/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Міжнародної наукової спільноти у особі громадської спілки "Міжнародного наукового товариства" та "Всесвітня наукова організація" в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07   жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26   травня 2021 року у справі №420/2767/20 за позовом громадської спілки "Міжнародного наукового товариства", ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу у м.    Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання,
УСТАНОВИВ:
Громадська спілка "Міжнародного наукового товариства", ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, у якому просили визнати протиправною бездіяльність щодо реєстрації ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території Криму; зобов`язати провести їх реєстрацію за вказаною адресою.
07 жовтня 2020 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26    травня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Міжнародною науковою спільнотою у особі громадської спілки "Міжнародного наукового товариства" та "Всесвітня наукова організація" в інтересах ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26       липня 2021 року.
11 серпня 2021 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції відповідних доказів на обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційної скарги в новій редакції із обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
Вказана ухвала Суду направлена відповідачу поштою та вручена адресату 16 серпня 2021 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
28 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, на підтвердження поважності причин пропуску якого надано відповідні докази. Також зазначено, що підставами касаційного оскарження є неоднакове застосування Законів України судами попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.
Таким чином, відповідачем виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху в частині підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а перевіряючи доводи щодо обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У касаційній скарзі не наведено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, Заявник касаційної скарги лише обмежився посиланням на частину четвертої статті 328 КАС України, однак ним не викладено підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної конкретним пунктом (пунктами) вказаної норми КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням скаржником у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Судом установлено, що заявником касаційної скарги не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 11 серпня 2021 року, а саме не надання обґрунтування наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також не  викладено з належним обґрунтуванням скаржником у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали заявником касаційної скарги не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.
За приписами частини другої    статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України    до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених    статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення    статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої    статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Міжнародної наукової спільноти у особі громадської спілки "Міжнародного наукового товариства" та "Всесвітня наукова організація" в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26     травня 2021 року у справі №420/2767/20 за позовом громадської спілки "Міжнародного наукового товариства", ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу у м.    Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н. В. Шевцова
Судді                                                                                          В. Е. Мацедонська                    
                                                                                          О. Р. Радишевська