УХВАЛА

05 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/5730/20
адміністративне провадження № К/9901/26947/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, про скасування податкового повідомлення-рішення № 0002570506 від 17.01.2020, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.
21.07.2021 позивачем на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку направлено касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Позивач у касаційній скарзі зазначив підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС з посиланням на те, що оскаржувані судові рішення прийняті без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 28.05.2019 у справі №816/2023/15, від 26.03.2019 у справі №812/8245/13-а, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16, від 24.01.2019 у справі №820/12113/15, від 12.02.2019 у справі №820/6512/16, від 12.11.2018 у справі №806/434/16.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Постанови Верховного Суду, на які посилається позивач, як на підтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, ухвалені у справах з не подібними у цій справі (№420/5730/20) правовідносинами. 
Так, у зазначених вище справах висновки Верховного Суду стосуються доказування обставин, що входять до предмета доказування у судовому спорі, який виник у правовідносинах щодо відображення платниками податків у податковому обліку фінансових показників господарських операцій, які контролюючий орган кваліфікував як безтоварні. Обсяг доказів у справі з таким предметом спору визначається обставинами щодо здійснення господарських операцій і не обмежується виключно первинними документами.
У справі ж №420/5720/20 спір виник у правовідносинах щодо обов`язку фізичної особи-підприємця, який перебуває на загальній системі оподаткування та звітності, вести облік товарних запасів на складах чи за місцем їх продажу та здійснювати реалізацію тільки тих товарів (послуг), які відображені в такому обліку.
Відповідно до пункту 177.10. статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач не надав під час перевірки Книгу обліку доходів і витрат та облікові документи щодо придбаних товарів.
У судових рішеннях не встановлено, що позивачем Книгу обліку доходів і витрат була надана суду.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-  
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Є.А. Усенко