ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року
м.Харків
справа № 640/6213/19
провадження № 22-ц/818/3056/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого : Хорошевського О.М.
суддів колегії: Котелевець А.В., Кругової С.С.
за участі секретаря – Пузікової Ю.С.
учасники справи -
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Купровська Яна Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката - Князєва Віктора Олександровича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року, постановлене суддею Попрас В.О., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Купровська Яна Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про скасування державної реєстрації правочину,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №1098 від 18.04.20216, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 18.04.1986 батько позивача - ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка проживала з ним до моменту його смерті у листопаді 2002 року. У позивача з ОСОБА_5 склалися теплі сімейні відносини, ОСОБА_1 ставився до неї як до матері. Після смерті батька та в силу похилого віку ОСОБА_6 , позивач переїхав до неї на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , щоб піклуватись про ОСОБА_5 та доглядати її, допомагав по господарству, сплачував за її лікування та комунальні платежі. Фактично з листопада 2002 року вони проживали однією сім`єю. На весні 2016 року позивач виїхав до Російської Федерації. 01.04.2016 позивача було повідомлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки позивач перебував за кордоном, він не мав змоги особисто організувати похорони, але переслав належну грошову суму ОСОБА_7 для належного поховання ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входила належна їй на праві приватної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Кривошеїної І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , як спадкоємець четвертої черги. 04.10. 2016 Одинадцятою Харківської державною нотаріальною конторою було зареєстровано заяву позивача про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та долучено до спадкової справи №461/2016. В ході прийняття спадщини позивачу стало відомо, що існує договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстровий номер №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , на підставі довіреності від 12.04.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М., продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за 628200 грн. За фактом укладання цього договору та видачі довіреності відкрито кримінальне провадження, за яким позивача визнано потерпілим. В рамках цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 , який діяв як представник, 23.09.2015 втратив свій паспорт громадянина України, реквізити якого були зазначені в довіреності від 12.04.2016. Одинадцятою ХДНК 04.08.2017 позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, яка згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2017 року №93141829 належить ОСОБА_2 . Позивач вважає, що оскільки довіреність від 12.04.2016 та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстровий номер №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., вчинені після смерті ОСОБА_5 , то ці правочини є нікчемними та були вчинені з метою протиправного заволодінням майном, яке належало померлій ОСОБА_5 . Через реєстрацію договору купівлі-продажу від 18.04.2016 року, позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на зазначену квартиру за собою, у зв`язку з чим для відновлення своїх прав позивач просить скасувати запис про державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №1098 від 18.04.20216, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_9 в особі свого представника адвоката Князева В.А. подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та закрити справу.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд керуючись нормами права щодо нікчемності правочину в своєму рішенні не визнав правочин нікчемним. Договір купівлі-продажу є дійсним. Позивач не був стороною договору, тому не є заінтересованою особою яка може оскаржити даний договір. Також суд не встановив порушення прав позивача оспорюваним договором. Крім того, позивач не встановив чи є ОСОБА_1 належним позивачем. Зауважує, що суд керувався нормами спадкового права однак суд не розглядав обставини і докази про право на спадкування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – ОСОБА_10 просить рішення залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що оскільки довіреність від 12.04.2016 року та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстровий номер №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України та вчинені після смерті ОСОБА_5 , ці правочини є нікчемними. 

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Розглядом справи встановлено, що 18 квітня 1986 року, батько позивача ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу № 414 від 18.04.1986 р.

ОСОБА_5 проживала у шлюбі разом з ОСОБА_4 до моменту його смерті у листопаді 2002 року.

Фактично з листопада 2002 року позивач разом з ОСОБА_5 проживали однією сім`єю

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входила належна їй на праві приватної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою від 28.09.2016 про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 жовтня 2016 року Одинадцятою Харківської державною нотаріальною конторою ТУЮ у Харківській області було зареєстровано заяву Позивача про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , та долучено до спадкової справи №461/2016.

04.08.2017 Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, яка згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2017 року №93141829 належить іншій особі, також відсутній родинний зв`язок з померлою. Також повідомлено, що в спадковій справі крім його заяви, є заява про прийняття спадщини іншою особою.

Згідно наданої копії спадкової справи №461/2016, відкритої після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини, крім ОСОБА_1 , також звернувся ОСОБА_3 .

18.04.2016 між ОСОБА_5 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_8 на підставі довіреності від 12.04.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М., та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_8 продав ОСОБА_2 вищезазначену квартиру за 628200,00грн.

Тобто, довіреність від 12.04.2016р. на ім`я ОСОБА_5 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_8 , та договір купівлі-продажу від 18.04.2016р. оформлені після смерті ОСОБА_5 .

За фактом укладання договору купівлі-продажу від 18.04.2016р. та видачі довіреності від 12.04.2016 відкрито кримінальне провадження №1201722000001392 від 03.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ч.4 ст. 190 КК України, яка перебуває на рогляді в Київському районному суді м. Харкова.

Відповідно cт. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до cт. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також; інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі cт. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Тобто, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до положень cт. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За правилами ч. 1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Оскільки договір купівлі-продажу про нікчемність якого стверджує позивач спрямований на порушення прав осіб які у встановленому законом порядку можуть набути право власності на квартиру, що є предметом цього договору, цей договір є нікчемним оскільки його недійсність встановлена законом.
Згідно зі cт. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Такими чином оскільки ОСОБА_5 довіреності на ім`я ОСОБА_8 не видавала, довіреність видана після її смерті, тому договір купівлі-продажу від 18.04.2016р. є нікчемним.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вказаний договір не порушує прав позивача то вони спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – залишенню без змін.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката - Князєва Віктора Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий                                                        О.М. Хорошевський.

Судді колегії                                                         А.В. Котелевець. 

С.С. Кругова. 

Повний текст постанови складено 04 серпня 2021 року.