ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 серпня 2021 року           справа №200/11205/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представників позивача Іщенко Г.М., представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року (повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/11205/20-а (суддя в І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ НОВА» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                 УСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ НОВА» (далі – ТОВ «ЕФЕКТ НОВА», платник податків) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби України (далі – ГУ ДПС у Донецькій області, податквоий орган), в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16 листопада 2020 року № 0000/265/07-04, № 0000/260/07-04.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що посадовими особами ГУ ДПС у Донецькій області в період з 09.10.2020 по 16.10.2020 проведено фактичну перевірку ТОВ «ЕФЕКТ НОВА» на підставі наказу № 1306 від 05.10.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЕФЕКТ НОВА».
Позивач вважав, що наказ про призначення перевірки складений з порушенням норм Податкового кодексу України (далі – ПК України), що призвело, на його думку, до незаконного проведення фактичної перевірки, отже, прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення є незаконними, протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що фактична перевірка з питань додержання позивачем вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції, проведена ГУ ДПС у Донецькій області на підставі відповідного наказу та виданих направлень на перевірку, оформлена відповідними актами, з підстав отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а відтак відповідач, здійснюючи фактичну перевірку, діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ГУ ДПС у Донецькій області проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ НОВА» (ЄДРПОУ 35318719) за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Запорізьке Шосе, 1, яка проводилась у період з 07.10.2020 по 16.10.2020 відповідно до наказу ГУ ДПС у Донецькій області № 1306 від 05.10.2020 на підставі вимог ст.191, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, за період діяльності з 01.01.2020 по 16.10.2020 з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби.
За результатами фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект Нова» (ЄДРПОУ 35318719) за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Запорізьке Шосе, 1 складений акт фактичної перевірки від 19.10.2020 № 242/05/99/07/04/35318719 з додатками (а.с.75-83).
Згідно акту, перевіркою встановлено, що з січня по серпень 2020 року підприємством подані звіти за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» з недостовірними відомостями про обіг алкогольних напоїв. Зокрема, вказані недостовірні залишки алкогольних напоїв за кодом продукції 84 (пиво) на початок та кінець кожного місяця. Порушено ч.3 ст.16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі – Закон №  481/95-ВР), а саме:
- встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями, далі – Закон № 265/95-ВР) в частині проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів). А саме, 03.08.2020 підприємством через реєстратори розрахункових операцій фіскальний номер № 3000089899 та № 3000489744 було проведено розрахункові операції з реалізації підакцизної групи товарів (алкогольні напої) без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що підтверджується копіями розрахункових документів (чек № 2 від 03.08.2020);
- встановлено порушення вимог ч. 3  ст. 16 Закону № 481/95-ВР в частині подання звіту за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України» від 11.02.2016 № 49, з недостовірними відомостями про обсяги виробництва, обігу (в тому числі імпорту та експорту) та залишків спирту, алкогольних напоїв. Так, протягом 2020 року підприємством було подано звіти за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» з недостовірними відомостями про обсяги обігу та залишків алкогольних напоїв (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84) відповідно до інформаційної довідки.
Додатками до зазначеного акту перевірки є: Додаток № 1, яким встановлено перелік документів, які необхідно надати до фактичної перевірки, Додаток № 2 інформація щодо звітів 1-ОА, наданих підприємством з порушеннями, за підписом головних державних ревізорів-інспекторів Беззадова С.С. та Цуканова Є.В. та інформаційна довідка на аркуші А-4 у вигляді таблиці, яка не містить підписи будь-яких осіб та не скріплена печаткою (а.с.80-83).
Позивачем подано заперечення до зазначеного акту фактичної перевірки від 04.11.2020 (а.с.12-14).
На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.11.2020 № 00002650704, № 00002600704 за порушення:
- ч. 3 ст. 16 Закону № 481/95-ВР, відповідно абз.22 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за подання звіту з недостовірними відомостями «Про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (17 000 грн * 8 місяців = 136 000,00 грн) (а.с.15-16);
- п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, відповідно до п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР застосована штрафна санкція 5100,00 (а.с.17-18).
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить, що у податкового органу була наявна та/або контролюючим органом в установленому законодавством порядку отримана інформація від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
На думку суду першої інстанції під час розгляду справи судом встановлено протиправність проведення відповідачем фактичної перевірки, а саме з порушенням вимог статті 80 ПК України, а тому оскаржувані податкові-повідомлення-рішення, прийняті на підставі матеріалів перевірки, проведеної з порушенням встановленого законом порядку, є також протиправними.
З таким висновком місцевого суду не може погодитись судова колегія.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 ПК України визначено порядок проведення фактичної перевірки.
Так, за приписами пункту 80.1 наведеної статті, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу.
Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Строки проведення фактичної перевірки встановлені ст. 82 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу.
Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
З дослідження наказу № 1306 від 05.10.2020 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ НОВА» (ЄДРПОУ 35318719), який прийнятий виконуючим обов`язки керівника ГУ ДПС у Донецькій області, судами установлено, що останній прийнято на підставі вимог ст. 191, ст. 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Як вказувалось вище, згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу за наявності такої підстави, а саме: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2021 року у справі № 805/3809/15-а зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вищезазначеній постанові Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вивченням матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що податковий орган, який є органом, який контролює дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, здійснив аналіз звітів «Про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», даних автоматизованої системи АІС «Податковий блок», Чеки РРО – Виторги РРО (операції, які було проведено протягом дня розрахункових операцій в автоматичному режимі, яке передається до сервера обробки інформації). 
Наявність такої інформації у податкового органу є підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 05 жовтня 2020 року № 1306, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав в цьому випадку для проведення фактичної перевірки позивача.

Щодо безпосередньо правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень.
Податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2020 № 00002650704 за порушення ч.3 ст.16 Закону № 481/95-ВР, відповідно абз.22 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР за подання звіту з недостовірними відомостями «Про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції в сумі 136 000,00 грн. (17 000 грн * 8 місяців).
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає № 481/95-ВР.
Відповідно до положень статті 16 вищевказаного Закону, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Частиною 3 статті 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.
Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року № 49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" (далі - Наказ № 49) затверджено порядок заповнення форми звіту №1-ОА. Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі (далі - Звіт № 1-ОА). Звіт №1-0А подають суб`єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.
Як вже було зазначено вище, актом перевірки встановлено порушення вимог ч. 3 ст. 16 Закону №481/95-ВР в частині подання звіту за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», затвердженого Наказом № 49, з недостовірними відомостями про обсяги виробництва, обігу (в тому числі імпорту та експорту) та залишків спирту, алкогольних напоїв. Так, протягом 2020 підприємством було подано звіти за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» з недостовірними відомостями про обсяги обігу та залишків алкогольних напоїв (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84). 
Згідно наданого звіту № 9016354325 від 07.02.2020 за січень 2020 року, залишок продукції (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84) на початок звітного місяця склав 26259,757 дал, при цьому згідно наданих прибуткових, видаткових документів, актів інвентаризації за вказаний період та згідно інформаційної довідки, наданої підприємством до перевірки, фактичний залишок у січні склав 1395,17 дал.
Отже, підприємством протягом вказаного періоду були подані звіти 1-ОА з недостовірними відомостями про обсяги обігу та залишки алкогольних напоїв (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84). 
Слід зазначити, що підприємством за вересень 2020 року за №9259061506 від 09.10.2020 було подано звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі 1-ОА, в якому було відкореговано залишок продукції (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84) на початок звітного місяця з 28897,233 дал. на 4032,646 дал.
Звіт за цей період не увійшов до перевіряємого періоду, та, як наслідок до розрахунку застосованих штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2020 № 00002650704.
Положеннями статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено відповідальність за порушення норм цього Закону.
Матеріали справи свідчать, що  підставою накладення на ТОВ «ЕФЕКТ НОВА» штрафних санкцій у розмірі 136 000,00 грн (17  000 х 8) став висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» шляхом подання 8 звітів форми №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» за період з січня 2020 року по серпень 2020 року.
Відповідно до положень частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.
Суд наголошує, що відповідальність вищевказаною статтею передбачена саме за подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв.
Зазначення недостовірної інформації має місце в тому випадку, якщо за результатами перевірки фактичні обсяги виробництва та/або обігу не відповідають вказаним у звітах, що повинно бути підтверджено певними доказами.
Із Акту перевірки вбачається, що податковим органом встановлено, що ТОВ «ЕФЕКТ НОВА» у звітах форми №1-ОА за січень 2020 року вказано залишок продукції (зокрема пива із солоду за кодом продукції 84) на початок звітного місяця - 26259,757 дал, при цьому згідно наданих прибуткових, видаткових документів, актів інвентаризації за вказаний період та згідно інформаційної довідки наданої підприємством до перевірки фактичний залишок у січні склав 1395,17 дал.
Разом із тим, до акту перевірки додано Додаток 2, який за змістом містить інформацію, яка сформована в таблицю щодо звітів 1-ОА, наданих ТОВ «ЕФЕКТ НОВА» з порушеннями.
Цей Додаток підписано головними державними ревізорами-інспекторами, які здійснювали перевірку.
Колегія суддів вважає, що інформаційна довідка, інформація якої порівнюється з інформацією у наданих звітах № 1-ОА за період січень-серпень 2020 року, не може підтверджувати фактичний стан залишків продукції за кодом 84 на підприємстві на час перевірки та не є належним та допустимим доказом у розумінні КАС України.
Сформовані таблиці, в яких зазначено про рух товарів на складі (а.с.82,83), не підписані ані перевіряючими, ані завірені посадовими особами платника податків, що також  виключає належність та допустимість таких доказів.
Як вже було зазначено вище, висновок про порушення позивачем ч. 3 ст. 16 Закону №481/95-ВР в частині подання звіту за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», затвердженого Наказом № 49, з недостовірними відомостями про обсяги виробництва, обігу (в тому числі імпорту та експорту) та залишків спирту, алкогольних напоїв було зроблено згідно наданих прибуткових, видаткових документів, актів інвентаризації за вказаний період.
Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, таких доказів не надано. Не містяться вони і в додатках до акту перевірки.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно статей 75 -76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи не доведеність відповідачем належними доказами факту порушення, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 16.11.2020 № 00002650704 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.11.2020 № 00002600704, яким відповідно до п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 5100,00 грн. за порушення позивачем п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
Як вбачається з акту фактичної перевірки, податковим органом встановлено порушення п.11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР в частині проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів). 
Згідно п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Згідно п.7 ст.17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Зі змісту перевірки вбачається, що 03.08.2020 підприємством через реєстратори розрахункових операцій фіскальний номер № 3000089899 та № 3000489744 було проведено розрахункові операції з реалізації підакцизної групи товарів (алкогольні напої) без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що підтверджується копіями розрахункових документів (чек № 2 від 03.08.2020).
До акту перевірки надано витяг з аналітичної системи Податковий блок (а.с.84), з яких вбачаються дані 13 чеків продажу алкогольної продукції, дані заводського номеру реєстратору розрахункових операцій, ціни товару, а також коду товару.
Зі змісту витягу з аналітичної системи Податковий блок (а.с.86), вбачаються дані 10 чеків продажу алкогольної продукції, дані заводського номеру реєстратору розрахункових операцій, ціни товару, а також коду товару.
Також в матеріалах справи міститься витяг по ТОВ «ЕФЕКТ» з аналітичної системи Податковий блок, Чеки РРО, Виторг РРО (а.с.85), де виділено чек продажу № 2 на загальну суму 1691,1 від 03 серпня 2021 та інші дані чеку, проте з жодної графи не вбачається доказів проведення розрахункової операції з реалізації підакцизної групи товарів (алкогольні напої) без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до витягу по ТОВ «ЕФЕКТ» з аналітичної системи Податковий блок, Чеки РРО, Виторг РРО (а.с.87), де виділено чек продажу № 2 на загальну суму 1505,4 від 03 серпня 2021 та інші дані чеку, проте з жодної графи також не вбачається доказів проведення розрахункової операції з реалізації підакцизної групи товарів (алкогольні напої) без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Вказані витяги не містять граф коду УКТ ЗЕД, а сам чек поданий з системи Податковий блок, а не у паперовому вигляді (зокрема, не у вигляді завіреної копії), причому не в повному обсязі, а лише у формі витягу, що виключає доведеність наявності порушення. 
Отже, за таких обставин, а також за наведеного вище правового регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем також не доведено правомірність повідомлення-рішення від 16.11.2020 № 00002600704.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Відтак, суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку про наявність підстав про задоволення позову, проте за помилковими мотивами, що виправляється апеляційним судом шляхом зміни мотивувальної частини судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але ухвалив судове рішення з частковим порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають. Суб`єкт владних повноважень за діючим процесуальним законодавством не має права на відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/11205/20-а – змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині – залишити без змін.
Повне судове рішення – 17 серпня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  А. А. Блохін
                                                                                                                                                                                                                                      Т. Г. Гаврищук