ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року          м.Дніпро                                                        Справа №  904/5129/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Антоніка С.Г.,
суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. 

розглянувши матеріали  апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскомплект-В" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 22.07.2021 (повний текст складений 22.07.2021, суддя Фещенко Ю.В.) у справі №904/5129/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Лиман Донецької області)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскомплект-В" (с. Весесе (Дібровська с/р), Синельниківський район, Дніпропетровська область)
про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничних накладних у загальному розмірі 126 087 грн. 50 коп.  

ВСТАНОВИВ:
          Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскомплект-В" (далі - відповідач) суму штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничних накладних у загальному розмірі 126 087 грн. 50 коп.
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2021 у справі №904/5129/21 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено.
          Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того,  що саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ та  відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. Суд вказав, що позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, надано: залізничні накладні; акти загальної форми; комерційні акти; технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки.
          Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ "Транскомплект-В", в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
          - зважування вантажу перед заповненням залізничних накладних відбувалося на спеціальному обладнанні, яке не належить відповідачу, тобто відповідач визначав масу вантажу не самостійно, а за участю спеціально уповноваженого позивачем суб`єкта господарювання, що підтверджується графами 24, 25 на залізничних накладних, а також вагонними квитанціями;
          - надані позивачем комерційні акти №482004/670/107 від 27.11.2020 року та №4822004/680/108 від 04.12.2020 року підписані зам. ДС Ветошко Д.М. та двома працівниками станції – Гросул Т.В. та Вакуленко Я.В., отже в даному випадку відсутній підпис начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)замість нього наявні підписи двох працівників станції, що є порушенням п.10 Правил складання актів, тому означені комерційні акти не можуть бути належною підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника.
          Крім того, відповідач в апеляційній скарзі вказав, що він отримував ані копії позовної заяви, ані ухвали про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати до суду наступні докази: копію договору №277-У від 05.05.2019 року, копію технічного паспорту на ваги, заводський номер 118.1 та копію довідки №36.
          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду  від 25.08.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі 904/5129/21. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження,  без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
          Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5  ст. 252 ГПК України).
          Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Згідно  зі  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.
          Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транскомплект-В" (вантажовідправник) на підставі залізничної накладної № 45396934 (а.с.13) відправило вагон № 73949182 з вантажем - мазутом топочним, зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці. Вантажоодержувачем за зазначеною залізничною накладною (графа № 4) є ДТЕК Курахівська ТЕЦ (далі - вантажоодержувач).
          Під час оформлення перевізних документів відповідач у накладній зазначив номер вагону, залученого до перевезення вантажу - № 73949182, його вантажопідйомність - 60 000 кг та масу вантажу у вагоні - 56 100 кг. Як зазначено у графі 28 вказаної накладної, вантаж було завантажено у вагон відповідачем, як вантажовідправником, і ним же визначено масу вантажу на вагонних вагах, про що зазначено у графі 26 накладної.
           27.11.2020 на проміжній станції Покровськ, на підставі актів загальної форми № 40224, № 2637 та № 1520 від 27.11.2020 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону № 73949182, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 27.11.2020 і складено Комерційний акт №482004/667 від 27.11.2020 (а.с.7).
          Комерційний акт № 482004/667 від 27.11.2020 засвідчує, що під час комісійного зважування із зупинкою і розчепленням на 150 т. статичних вагах станції (повірка 16.07.2020) вагону № 73949182, відправленого за накладною № 45396934, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: виявлено фактичну масу нетто 43 400 кг, що менше документа на 12 700 кг. При перестановці вагону на знеструмлену колію виявлено: горловина цистерни барашкового типу, ЗПУ Д000942 справне - згідно документу, повітряний клапан не запломбований, кришка зливного прибору щільно зачинена. Течі та доступу до вантажу немає. Цистерна прибувала в технічному стані справна (а.с.7).
          Вагон № 73949182 з відміткою про складання Комерційного акту № 482004/667 від 27.11.2020 в графі 49 накладної був відправлений на адресу вантажоодержувача та одержаний представником вантажоодержувача 29.11.2020, що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 та 53 зазначеної накладної.
          На станції призначення Роя при видачі вантажу за участю представника вантажоодержувача Кузьменко Т.М. в розділі "Є" комерційного акту № 482004/667/105 зроблено запис: "Під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено" (а.с.8)
          Позивачем, відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України нараховано штраф у сумі 42 535 грн. 50 коп.
          На підставі залізничної накладної № 45396959 (а.с.15) відправило вагон №74738436 з вантажем - мазутом топочним, зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці. Вантажоодержувачем за зазначеною залізничною накладною (графа № 4) є ДТЕК Курахівська ТЕЦ (далі - вантажоодержувач).
          Під час оформлення перевізних документів відповідач у накладній зазначив номер вагону, залученого до перевезення вантажу - № 74738436, його вантажопідйомність - 60 000 кг та масу вантажу у вагоні - 55 600 кг. Як зазначено у графі 28 вказаної накладної, вантаж було завантажено у вагон відповідачем, як вантажовідправником, і ним же визначено масу вантажу на вагонних вагах, про що зазначено у графі 26 накладної.
           27.11.2020 на проміжній станції Покровськ, на підставі актів загальної форми № 40223, № 2638 та № 1519 від 27.11.2020 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону № 74738436, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 27.11.2020 і складено Комерційний акт №482004/668 від 27.11.2020 (а.с.7).
          Комерційний акт № 482004/668 від 27.11.2020 засвідчує, що під час комісійного зважування із зупинкою і розчепленням на 150 т. статичних вагах станції (повірка 16.07.2020) вагону № 74738436, відправленого за накладною № 45396959, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: виявлено фактичну масу нетто 41 050 кг, що менше документа на 14 550 кг. При перестановці вагону на знеструмлену колію виявлено: горловина цистерни ригельного типу, відкидний болт закручений, зажатий; ЗПУ Д000943 справне - згідно документу, повітряний клапан не опломбований, кришка зливного прибору щільно зачинена. Течі, доступу до вантажу немає. Цистерна прибувала в технічному стані справна (а.с.9).
          Вагон № 74738436 з відміткою про складання Комерційного акту № 482004/668 від 27.11.2020 в графі 49 накладної був відправлений на адресу вантажоодержувача та одержаний представником вантажоодержувача 29.11.2020, що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 та 53 зазначеної накладної.
          На станції призначення Роя при видачі вантажу за участю представника вантажоодержувача Кузьменко Т.М. в розділі "Є" комерційного акту № 482004/667/104 зроблено запис: "Під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено" (а.с.10)
          Позивачем, відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф в сумі 42 535 грн. 50 коп.
          На підставі залізничної накладної № 45396967 (а.с.13) відправило вагон №74013475 з вантажем - мазутом топочним, зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці. Вантажоодержувачем за зазначеною залізничною накладною (графа № 4) є ДТЕК Курахівська ТЕЦ (далі - вантажоодержувач).
          Під час оформлення перевізних документів відповідач у накладній зазначив номер вагону, залученого до перевезення вантажу - № 74013475, його вантажопідйомність - 60 000 кг та масу вантажу у вагоні - 53 550 кг. Як зазначено у графі 28 вказаної накладної, вантаж було завантажено у вагон відповідачем, як вантажовідправником, і ним же визначено масу вантажу на вагонних вагах, про що зазначено у графі 26 накладної.
           27.11.2020 на проміжній станції Покровськ, на підставі актів загальної форми № 40222, № 2639 та № 1518 від 27.11.2020 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону № 74013475, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 27.11.2020 і складено Комерційний акт №482004/669 від 27.11.2020 (а.с.11).
          Комерційний акт № 482004/669 від 27.11.2020 засвідчує, що під час комісійного зважування із зупинкою і розчепленням на 150 т. статичних вагах станції (повірка 16.07.2020) вагону № 74013475, відправленого за накладною № 45396967, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: виявлено фактичну масу нетто 38 400 кг, що менше документа на 15 150 кг. При перестановці вагону на знеструмлену колію виявлено: горловина цистерни барашкового типу, ЗПУ Д000942 справне - згідно документу, повітряний клапан не запломбований, кришка зливного прибору щільно зачинена. Течі та доступу до вантажу немає. Цистерна прибувала в технічному стані справна (а.с.11).
          Вагон № 74013475 з відміткою про складання Комерційного акту № 482004/669 від 27.11.2020 в графі 49 накладної був відправлений на адресу вантажоодержувача та одержаний представником вантажоодержувача 29.11.2020, що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 та 53 зазначеної накладної.
          На станції призначення Роя при видачі вантажу за участю представника вантажоодержувача Кузьменко Т.М. в розділі "Є" комерційного акту № 482004/667/106 зроблено запис: "Під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено" (а.с.12)
          Позивачем,  відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України нараховано позивачу штраф в  сумі 41 016 грн. 50 коп.
          Вказані суми штрафу відповідачем сплачено не було, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення штрафу в сумі 126 087 грн. 50 коп.
          За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
          Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
          Згідно з частиною 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
          Частиною 3 статті 909 ЦК України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
          Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами (ч.5 ст.307 ГК України).
          У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 ЦК України).
          Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №862/5083.
          Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).
          Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
          Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.
          Відповідно до частин 1,2 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
          Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.
          Згідно з частиною 1 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.
          Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
          У відповідності до приписів статті 37 Статуту та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажів визначається відправником.
          Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.
          Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/ 5083 передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082.
          Залізниця, користуючись правом, визначеним ст.24 Статуту залізниць України під час перевірки на проміжних станціях не позбавлена права обрати для перевірки вантажу зручний для себе та більш точний спосіб.
          Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.
          Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.
          Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.
          Згідно ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 №567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.
          В даному випадку зміст комерційних актів № 482004/667 від 27.11.2020, № 482004/668 від 27.11.2020 та № 482004/669 від 27.11.2020  свідчить про те, що в їх текстах у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагонів вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладних, а саме: у вагоні №73949182, відправленого за накладною № 45396934 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою та  виявлено фактичну масу нетто 43400 кг, що менше документа на 12 700 кг, у вагоні № 74738436, відправленого за накладною № 45396959, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою та виявлено фактичну масу нетто 41 050 кг, що менше документа на 14 550 кг., у вагоні № 74013475, відправленого за накладною № 45396967, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою та виявлено фактичну масу нетто 38 400 кг, що менше документа на 15 150 кг.
          Зазначені комерційні акти  складені відповідно до Правил складання актів та є чинними.
          Згідно з ст.122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
          Штраф, відповідно до ст.118 Статуту залізниць України, стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
          Позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 126087,50грн.
          Вказане нарахування перевірено колегією суддів та визнано арифметично вірним.
          З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 126087,50грн. слід задовольнити.
          Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
          Доводи скаржника стосовно того, що зважування вантажу перед заповненням залізничних накладних відбувалося на спеціальному обладнанні, яке не належить відповідачу, тобто відповідач визначав масу вантажу не самостійно, а за участю спеціально уповноваженого позивачем суб`єкта господарювання, що підтверджується графами 24, 25 на залізничних накладних, а також вагонними квитанціями до уваги колегією суддів не приймаються.
          Відповідно до накладних №№45396934, 45396959, 45396967 маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, про що вказано у графах 24, 26, 28 накладних.
          Також, пунктом 4.1 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки визначено, що на ЗВВТ за результатами зважування, згідно з якими оформляються перевізні документи під час перевезень залізничним транспортом, поширюється метрологічний нагляд. ЗВВТ підлягають повірці або державній метрологічній атестації. Повірка чи державна метрологічна атестація ЗВВТ проводиться у порядку, встановленому ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» та ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Використання ЗВВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, забороняється.
          Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що зважування вантажу проводилося ТОВ «Агенством Міжнародного співробітництва «Фінанси і розвиток» на підставі укладеного з відповідачем договору на спеціальних вагонних вагах, заводський номер 118.11.
          Між тим, відповідачем до апеляційної скарги додано договір №277-У від 05.05.2019 року, який укладено між ТОВ «Агенством Міжнародного співробітництва «Фінанси і розвиток» (виконавцем) та ТОВ «Транскомплект-В» (замовником), згідно з п.1 якого виконавець надає замовнику за його рахунок послуги з перевантаження транспортних засобів замовника на вагах виконавця, однак  згідно п.8 цього договору строк його дії скінчився 31.12.2019 року, тобто на час проведення зважувальних робіт договір був недійсним.
          При цьому, відповідачем не надано належних доказів того, що вагонні ваги, заводський номер 118.11 та які належать ТОВ «Агенство Міжнародного співробітництва «Фінанси і розвиток» пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.
          Також безпідставні доводи скаржника стосовно того, що надані позивачем комерційні акти №482004/670/107 від 27.11.2020 року та №4822004/680/108 від 04.12.2020 року підписані зам. ДС Ветошко Д.М. та двома працівниками станції – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отже в даному випадку відсутній підпис начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)замість нього наявні підписи двох працівників станції, що є порушенням п.10 Правил складання актів, тому означені комерційні акти не можуть бути належною підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника.
          Відповідно до п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
          У разі, коли в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено у пункті 10 Правил складання актів, що і відбулося у цих спірних правовідносинах. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 21..08.2019 у справі №905/2360/18, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17,  від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17.
          Як вбачається з матеріалів справи, в штатному розписі станції Покровськ штатні одиниці начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відсутні, про що зазначено в спірних комерційних актах. Тому комерційні акти на підставі наказу №119/ДС від 14.01.2020 року та наказу №804//ДС від 30.04.2021 року (а.с. 32, 33) були підписані заступником начальника станції Ветошко Д.М. , комерційним агентом  Гросул Т.В. та інженером станції Покровськ Вакуленко Я.В.
          Отже, комерційні акти були підписані уповноваженими на те особами.
          Враховуючи наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення господарського суду слід залишити без змін.
          Витрати з судового збору покласти на відповідача.
          На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскомплект-В" на рішення залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 22.07.2021  у справі №904/5129/21 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
          
Головуючий суддя                                                                        С.Г. Антонік

Суддя                                                                                            О.Г. Іванов

Суддя                                                                                          М.О. Дармін