КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                                         Доповідач - Кулікова С.В.
 № 22-ц/824/10465/2021  

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                          Справа № 361/48/20
 
21 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Рубан С.М.    
                                   -  Заришняк Г.М.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осадчої Крістіни Олегівни на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Петришин Н.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 270 000,00 грн. за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, 2 232,00 грн. індекс інфляції та 1 719,86 грн. три відсотки річних.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач внаслідок приватизації державного майна, відповідно до п. 5.1.4. договору купівлі-продажу об`єкта державної власності № 08/19 від 25.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 446 від 25.06.2019 року є правонаступником  всіх прав та обов`язків ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики». З 27.10.2019 року відповідач є засновником ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики».
В період з 2011 року по 2017 рік ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики» отримало від позивача безвідсоткову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 279 000,00 грн.
06.09.2019 року позивачем була пред`явлена вимога від 02.09.2019 року про повернення грошових коштів в сумі 279 0000,00 грн., однак станом на 05.12.2019 року відповіді від відповідача на вимогу не отримав, в зв`язку з чим, 05.12.2019 року звернувся ще раз шляхом направлення на домашню адресу відповідача повідомлення, на яке він надав відповідач, що будь-які документи ним до уваги не приймаються, з тих підстав, що він не укладав будь-які договори з позивачем.
Посилаючись на те, що кошти не повернуті, тому з урахуванням положення ст.. 625 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.
У травні 2021 року представник відповідача звернулася до суду із заявою про зупинення провадження, яке мотивоване тим, що у даній цивільній справі позивач звертається із вимогами про стягнення заборгованості за договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги: №1/2011 від 04.01.2011 року, №1/2012 від 03.01.2012 року, №1/2013 від 04.01.2013 року, №1/2014 від 03.01.2014 року, №1/2016 від 05.01.2016 року, №1/2015 від 05.01.2015 року, №1/2017 від 04.01.2017 року укладених між позивачем ОСОБА_1 та Державним підприємством «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики», в особі директора підприємства ОСОБА_1. Тобто підставами позову у даній справі є обставини, що підтверджують або спростовують укладання та виконання договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги . 
Однак, 11 травня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги: №1/2011 від 04.01.2011 р., №1/2012 від 03.01.2012 р., №1/2013 від 04.01.2013 р., №1/2014 від 03.01.2014 р., №1/2016 від 05.01.2016 р., №1/2015 від 05.01.2015 р., №1/2017 від 04.01.2017 р.
Вважає, що обставини та факти, що будуть встановлені судом у справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги є підставами для розгляду даної справа, і у випадку визнання договорів недійсними, спростовуються обставини позову у даній справі, тому справи є пов`язаними між собою, рішення у справі про визнання недійсним договорів впливає на вирішення спору у даній справі.
Посилаючись на вищезазначене, на положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, просила суд зупинити провадження у даній справі.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року зупинено провадження у справі №361/48/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішення у справі №361/1698/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики» про визнання недійсним договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Осадча К.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.
Апеляційну скаргу обгрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що суд не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, не врахувавши, що п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України застосовується, якщо така обставина виникла під час підготовчого засідання, а не при розгляді справи по суті, тим більше після дослідження доказів.
Вказувала на те, що під час розгляду справи по суті, зібрані у справі докази вже були досліджені судом, закінчено з'ясування обставин та перевірку їх доказами, а тому дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти).
Посилалася на те, що при розгляді заяви про зупинення провадження у справі представник позивача наголошувала суду, що позов ОСОБА_2 подано з метою затягування та перешкоджання розгляду справи, що спір по іншій справі очевидно має штучний характер, що є зловживанням процесуальними права і є неприпустимим.
Вважає, що при розгляді даної справи суд в змозі був самостійно встановити обставини, що входять до предмету доказування.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Джас І.В. просила апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України  розгляд справи здійснюється  у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Як убачається з матеріалів справи, у грудні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
У травні 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Джас І.В.звернулася до суду із заявою про зупинення провадження.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.
Під неможливістю розгляду цивільної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).
Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду одної справи до прийняття рішення в іншій справі.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики» про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги.
Отже, встановивши, що Броварським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики» про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі, оскільки від рішення у ній безпосередньо залежить розгляд даної справи про стягнення заборгованості.
Ухвалення судового рішення в межах іншої цивільної справи безпосередньо впливає на розгляд даного спору по суті в частині доведення правомірності виникнення між сторонами спору договірних відносин на підставі договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги, які оскаржує ОСОБА_2 в судовому порядку.
При цьому, слід зауважити, що відповідно до положень ч. 4 та ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на те, що від результату розгляду цивільної справи про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги залежить результат розгляду даної справи, суд першої інстанції, зупинивши апеляційне провадження, сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин такої справи.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 125 ЦПК України,  зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.
Без зупинення провадження у справі будуть порушені розумні строки розгляду цієї цивільної справи.
Отже, зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №361/1698/21за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Українська виробничо-наукова лабораторія імуногенетики» про визнання недійсними договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.
Доводи апеляційної скарги про те, що п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України застосовується, якщо така обставина виникла під час підготовчого засідання, а не при розгляді справи по суті, тим більше після дослідження доказів, тому суд не міг застосувати п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи розгляд заяви про зупинення провадження у справі здійснено судом у підготовчому засіданні, а не у судовому засіданні.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді заяви про зупинення провадження у справі представник позивача наголошувала суду, що позов ОСОБА_2 подано з метою затягування та перешкоджання розгляду справи, що спір по іншій справі очевидно має штучний характер, що є зловживанням процесуальними права і є неприпустимим, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції, та не свідчать про незаконність ухвали суду про зупинення провадження у справі.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст..ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осадчої Крістіни Олегівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.
 
Головуючий:                                         Судді: