ПОСТАНОВА
Іменем України

30 липня 2021 року 
Київ
справа №819/315/18
адміністративне провадження №К/9901/65540/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1     до Головного управління ДФС у Тернопільській області     про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Тернопільській області      на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (прийняту в складі: головуючого судді Мандзія О.П.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Сеника Р.П., суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.),

У С Т А Н О В И В:

1. Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, в якій просить:

1.1.- визнати протиправними дії Головного управління ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306;

1.2. - визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 00145211306 і податкову вимогу Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17.

2. Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначив що за результатами судового оскарження 12.05.2016 р. грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, визначені в податковому повідомлені-рішенні Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 р. №0001601700 в частині збільшення грошового зобов`язання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, набули статусу узгоджених. Унаслідок, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306 і податкову вимогу від 16.01.2018 р. № 940-17. Однак, позивач уважає такі рішення прийняті не у порядку та спосіб, що визначений законом, необґрунтовано.

3. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, позов задоволено частково.

4. Ухвалюючи такі рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що тривала затримка винесення податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306 грубо порушила вимоги вимог п.7 розд. ІІ Порядку №1204, а відповідно таке рішення прийнято не у послідовний спосіб що визначений законодавством, необґрунтовано, несвоєчасно, тобто з порушенням розумного строку, що обумовлює його невідповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та є підставою для визнання протиправним і скасування.

5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. У поданій касаційній скарзі відповідач указує, що з моменту проголошення рішення Львівського апеляційного адміністративного суду 12 травня 2016 року податкове повідомлення-рішення в частині, яку суд не скасував стали узгодженими згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, а тому позивач зобов`язаний був сплатити самостійно узгоджену суму протягом 10 календарних днів. ФОП ОСОБА_1 узгоджену суму до бюджету на сплатив самостійно, в зв`язку з чим виник податковий борг.

6.1. Крім того, податковий орган звертає увагу суду на те, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням не визначено нове грошове зобов`язання, а лише відображено суму грошового зобов`язання, яка була узгоджена в судовому порядку після набрання законної сили рішення суду у справі№819/2531/13.

7. Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу від Товариства до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

9. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

10. Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 17.04.1996 р. зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець.

11. Посадовими особами державної податкової інспекції у Підволочиському районі Тернопільської області Державної податкової служби проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., про що складено акт від 20.06.2013 р. № 525/17/ НОМЕР_1 (а.с.15-47).

12. За результатами розгляду акта перевірки та адміністративного оскарження, Збаразькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 15.07.2013 р. № 0001601700, яким за порушення вимог п.177.4 ст.177 ПК України збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 736193,07 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 184048,27 грн. (а.с.48);

- від 29.10.2013 р. № 002071700, яким за порушення вимог п.198.3 ст.198 ПК України збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 997568,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 223062,00 грн.

13. Не погодившись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звертався з позовом про визнання їх протиправними та скасування до Тернопільського окружного адміністративного суду, що були предметом судового розгляду у справі 819/2531/13-а.

14. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 р. позовні вимоги задоволено повністю (а.с.49-55).

15. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково (а.с.56-62).

16. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 р. скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.63-66).

17. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 р. у справі №819/2531/13-а позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 15.07.2013 р. №0001601700 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545453,07 грн. за основним платежем та 136363,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

18. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 29.10.2013 р. № 0002071700, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.67-72).

19. Тобто в частині 238425,00 грн. (грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.) податкове повідомлення рішення від 15.07.2013 р. № 0001601700 залишено чинним.

20. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 залишено без змін рішення суду першої інстанції (а.с.73-78).

21. За результатами судового оскарження грошових зобов`язань, визначених фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2013 р. №0001601700, Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №00041011700, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

22. Разом з тим посадовими особами Головного управління ДФС України у Тернопільській області проведено тематичну перевірку щодо дотримання посадовими особами Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області вимог пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України та Порядку №1204 при опрацюванні ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №819/2531/13-а, про що складено акт від 13.12.2017 р. № 2867/7/19-00-10-00-02/ 19236 (а.с.138-143).

23. Ураховуючи висновки тематичної перевірки, Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/ 19955 прийнято рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №00041011700 (а.с.126) та сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн. (а.с.13).

24. У зв`язку з несплатою платником податків узгоджені суми грошових зобов`язань, контролюючим органом була виставлена податкова вимога від 16.01.2018 р. № 940-17 (а.с.14) у якій вказано суму грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306 та пеню за не сплату останнього.

25. Не погодившись із такими рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

26. Ураховуючи положення п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року..

27. В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд указує на таке.

28. Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

29. Аналогічна норма міститься в ст. 67 ПК України, якою встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

30. Відповідно до пунктів 54.1, 54.3 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

31. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, у випадках, встановлених підпунктами 54.3.1-54.3.6.

32. Згідно п.56.18 статті 56 ПК України, зокрема, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

33. Як передбачено пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

34. Пунктом 60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

35. Так, за результатами судового оскарження у адміністративній справі №819/2531/13-а грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, визначені позивачу в податковому повідомлені-рішення Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 №0001601700 в частині збільшення грошового зобов`язання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 12.05.2016 набули статусу узгоджених.

36. 15.07.2013 Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення №00041011700, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

37. Згідно з актом про результати тематичної перевірки від 13.12.2017 №2867/7/19-00-10-00-02/19236 відповідачем самостійно виявлені порушення вимог Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. №375, та приписів п. 7 розділу  ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.12.2015 року  №1204 (надалі - Порядок №1204), на підставі чого робочою групою запропоновано, зокрема, скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №00041011700, що реалізовано рішенням Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/19955.

38. Поряд з цим, за результатами тематичної перевірки запропоновано сформувати нове податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання позивача за результатами судового оскарження в загальному розмірі 238425,00 грн. податку з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Порядку №1204 та з врахуванням функціональних обов`язків та повноважень контролюючих органів.

39. На виконання вказаного, 26.12.2017 Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області сформовано податкове повідомлення-рішення № 00145211306, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

40. Відповідності до п.5 розд. ІІ Порядку №1204  (в редакції що діяла на час прийняття оскарженого рішення) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

41. Згідно з п.7 розд. ІІ Порядку №1204 податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

42. Аналогічна вимога щодо складення податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання протягом 3 робочих днів, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження була чинною в редакції Порядку №1204 до 21.07.2017 р., тобто на момент прийняття ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15.

43. Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 отримана Збаразькою ОДПІ 23.05.2016 року (вх. №2159/9).

44. Так, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що в силу вимог п.7 розд. ІІ Порядку №1204, податковим органом повинно було прийнято податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання протягом 3 робочих днів, що настає за днем отримання (23.05.2016 р.) таким контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження.

45. Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що спірне податкове повідомлення-рішення зі зменшеною сумою грошового зобов`язання за результатами судового оскарження Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області було винесено лише 26.12.2017 р., тобто майже через 1,5 року з дати отримання рішення у справі  №876/10195/15, а відповідно із значним пропущенням строку, регламентованого п.7 розд. ІІ Порядку Порядок №1204.

46. Проте, Верховний Суд з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується, виходячи з наступного.

47. Відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, який розроблено відповідно до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів, якщо податкове повідомлення-рішення скасовується в інших випадках, передбачених статтею 55 Кодексу, у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства або відповідно до статті 56 Кодексу під час проведення процедури його адміністративного оскарження не внаслідок зміни зазначеної в ньому загальної суми грошових зобов`язань, суми зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства, платнику податків надсилається (вручається) нове податкове повідомлення-рішення, а також розрахунок грошового зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства з урахуванням рішення контролюючого органу (пункт 6 Порядку); податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання (пункт 7 Порядку).

48. У цій справі процедурні порушення, допущені контролюючим органом, який згідно з пунктом 41.1 статті 41 ПК України здійснює контроль за сплатою усіх податків, щодо строків складання повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306, передбачені Порядком № 1204, не звільняє платника від обов`язку сплатити узгоджених сум грошового зобов`язання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (відповідно до рішення суду).

49. Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення у цій справі, не звернули увагу на наведені вимоги законодавства та дійшли помилкового висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 00145211306.

50. Суд звертає увагу на те, що процедура узгодження спірних податкових зобов`язань відбулася 12 травня 2016 року, внаслідок чого 26 грудня 2017 року податковим органом було винесено нове податкове повідомлення-рішення № 00145211306 на зменшену за ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 у межах визначеної законом процедури.

51. При цьому, таким податковим повідомленням-рішенням нові грошові зобов`язання не визначались. Ці зобов`язання були нараховані 26 грудня 2017 року за результатами тематичної перевірки.

52. З даного приводу колегія суддів зауважує, що податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання. Водночас, суб`єкт владних повноважень одночасно з прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, в разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

53. Таким чином, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 27 грудня 2017 року відбувалось за окремою процедурою, що передбачена в разі відкликання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

54. Податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, з його форми можна чітко встановити його зміст, а факти вчинення правопорушення підтверджені (зокрема й судовим рішенням, що набрало законної сили) та неспростовані платником податків, обставина прийняття такого рішення із порушенням 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження, що передбачено Порядком, не повинно розцінюватися як об`єктивна обставина, що виключає можливість застосування до платника податків фінансової відповідальності.

55. У цьому контексті Верховний Суд уважає за необхідне також зазначити про те, що прийняття податковим органом похідних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення, має формальний характер та здійснюється з метою доведення до відома платника податків нових термінів сплати первинно визначеного податкового зобов`язання.

56. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 3 квітня 2018 року у справі №810/5546/15, від 24 квітня 2019 року по справі №820/212/16, від 31 липня 2018 року у справі №812/1196/17, від 4 грудня 2019 року у справі №360/4447/18.

57. Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що доводи касаційної скарги є обґрунтованими.

58. Згідно з вимогами статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судові першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

59. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

60. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

61. Зважаючи на те, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухваленні в цій частині нового рішення про відмову у позові. 

62. Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області  задовольнити.
2. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 00145211306 і податкової вимоги Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17 та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.
3. У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, - залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    О.О. Шишов 

Судді                                                                                              І.В. Дашутін
                                                                                                                        
                                                                                                          М.М. Яковенко