Справа № 127/7650/21
Провадження № 22-ц/801/1654/2021
Категорія: 55
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року	Справа № 127/7650/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання - Ліннік Я. С.,

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Федчишена С. А. у залі суду, повний текст якого складено 11 травня 2021 року, 

встановив:

Короткий зміст вимог 

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 

Позовна заява мотивована тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В. від 28 січня 2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 64321128) про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 17 126, 75 грн. Підставою для стягнення є виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. № 97313 від 20 листопада 2020 року. 

При проведенні виконавчих дій приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на її заробітну плату. 

Указує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав первинні документи щодо видачі кредиту та можливого здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір її заборгованості перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. 

Розрахунок боргу здійснений відповідачем щодо наявності її грошового зобов`язання по кредиту не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. 

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. № 97313 від 20 листопада 2020 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. № 97313 від 20 листопада 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не враховано, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Нотаріусом не враховано, що у сторін є спір щодо розміру заборгованості та те, що стягувачем не дотримано вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2021 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Оніщук В. В., Сопрун В.В. 

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження у цій справі. 

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 19 серпня 2021 року о 09:00 год.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. належним чином завірені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 97313 від 20 листопада 2020 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Рибчинський В. П. 
Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку відповідача рішення суду не відповідає вимогам статей 263 і 265 ЦПК України. Висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, що є окремою підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача полягають у тому, що судом першої інстанції невірно встановлено факт наявності спору між сторонами щодо розміру заборгованості, оскільки позивачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором та не спростовано безспірність заборгованості на час вчинення виконавчого напису. 

Також судом не враховано, що позивачка не виконувала умови взятого на себе зобов`язання, не погашала кредит та не сплачувала відсотки, а тому відповідач вирішив врегулювати спір у позасудовому порядку. 

Позивачка не надала відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 07 листопада 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір.

Унаслідок невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилась заборгованість.

На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги за кредитним договором було відступлено ТОВ «Таліон Плюс». 

05 березня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» вчинений виконавчий напис № 97313 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача 17 126,75 грн заборгованості за кредитним договором. 

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницька область Турського О. В. від 28 січня 2021 року відкрито виконавче провадження. 

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницька область Турського О. В. від 22 лютого 2021 року звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . 

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що: 

«оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

У справі, що переглядається, виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Судами вживались заходи щодо витребування доказів у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С., однак ці судові рішення не виконані. 

З відповіді приватного нотаріуса Олега Горая слідує, що витребувані апеляційним судом документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис не можуть бути надані, оскільки вилучені на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира.

Суд першої інстанції та апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу, передбачені переліком документи, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки приватним нотаріусом не надано такої інформації.

Як слідує з наданої відповідачем копії кредитного договору № 774322779 від 07 листопада 2019 року, указаний договір укладено без нотаріального посвідчення. 

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не виконувала умови взятого на себе зобов`язання: не погашала кредит та не сплачувала відсотки, правового значення для вирішення спору не мають, оскільки не підтверджують безспірність розміру заборгованості. 

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не спростовують їх. 

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правові оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за відповідачем. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук 

В. П. Рибчинський