ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2021 р.           Справа№ 910/3953/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Попікової О.В. 
          Корсака В.А. 
 
за участю:
секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,
представників сторін:
позивача:          не з`явилися,
відповідача:          Лапій А.В.,
розглянувши апеляційну скаргу 
Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 
у справі № 910/3953/21 (суддя Картавцева Ю.В.)
за позовом          Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз"
до          Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про                    стягнення 511.844,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Укрспецтрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 511.844,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач безпідставно здійснив списання грошових коштів (провізної плати) у розмірі 895.062,48 грн з особового рахунку позивача, при цьому виконав зобов`язання з повернення зазначених коштів лише частково, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 511.844,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 позов задоволено частково: стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" грошові кошти у розмірі 509.033,40 та судовий збір у розмірі 7.635,50 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, АТ "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення місцевого суду в частині задоволення позову скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021  апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3953/21 залишено без руху; надано АТ "Українська залізниця" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору в сумі 11.453,25 грн у встановленому порядку.
Від АТ "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків з доданими до неї доказами сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (платіжне доручення № 3810269 від 29.06.2021).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі №910/3953/21, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі №910/3953/21, розгляд справи призначено на 16.08.2021. 

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що:
- прибуття вагонів на адресу АТ «Укрспецтрансгаз» згідно з перевізними документами №№ 43487248, 43508175, 43578426 за призначенням «направляються до пункту навантаження» неможливе через відсутність у позивача на станції призначення пунктів навантаження, а тому послуги за фактичне перевезення повинні визначатись із застосуванням коефіцієнту відповідно третьої частини пункту 9 таблиці Наказу в розмірі 3,023 (винятковий тариф 2006);
за перевізними документами № № 36356087, 36444800, 39825294, 35344787, 35989961, 36047744, 43578426, 43508175, 43487248, 36247567, 36168250, 36312338, 36256105, 36230290, 36217297, 36204931 вагони прибували на станцію Долина Львівської залізниці в порожньому стані, а тому на станції Долина не вивантажувались та не навантажувались, тому правильний тариф за перевезення вагонів згідно з накладними СМГС повинен розраховуватись із застосуванням виняткового тарифу 2006 (коефіцієнт 2,647);
позивач не довів факту того, що він здійснював навантаження чи вивантаження вантажів на станції Долина, а отже відомості, зазначені в залізничних накладних, що вагони слідують зі станції Долина з-під вивантаження під навантаження, не відповідають дійсності.
Тому посилання місцевого суду на те, що до перевезення спірних вагонів за вищевказаними накладеними СМГС було вірно визначено тариф на перевезення - за тарифною схемою 14.1 розділу II Тарифного керівництва № 1 та із застосуванням виняткового тарифу 2005, на думку апелянта, не відповідає дійсним обставинам справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і просив залишити вказане рішення без змін.
У судовому засіданні 16.08.2021 представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити  апеляційну скаргу.
Представники позивача в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 13.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" (нова назва Акціонерне товариство "Українська залізниця") (далі - перевізник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Укрспецтрансгаз" (нова назва Акціонерне товариство "Укрспецтрансгаз") (далі - замовник, позивач) був укладений договір про надання послуг №09040/ЛЗ-2018 (далі - Договір),  предметом якого є здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 Договору).
За змістом пункту 1.2 Договору перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачі), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (зі змінами і доповненнями), збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №873 від 09.12.2002, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення відповідно.
Надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3 Договору).
До обов`язків замовника, зокрема, належить оплата перевізнику послуг, що пов`язані з організацією та перевезенням вантажів, та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.6 Договору) та самостійне визначення розміру попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому замовник зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.6.1 Договору).
Умовами пункту 2.1.9 Договору установлено, що замовник зобов`язаний у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звірки розрахунків, зведену відомість.
Крім того замовник зобов`язаний самостійно оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю (пункт 2.1.14 Договору).
До обов`язків перевізника належить, зокрема: відкриття для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунком з наданням коду платника №5731547 (пункт 2.3.3 Договору); ведення обліку попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (387401) Долина (пункт 2.3.4 Договору); складання документів, передбачених пунктом 1.3 договору, щодо нарахування сум платежів (пункт 2.3.5 Договору).
Відповідно до пункту 4.2 Договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаним у пункті 14.2 розділу 14 договору.
Умовами пункту 4.5 Договору встановлено, що по мірі використання перевезень та надання послуг перевізником відображається на особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати, зокрема, вартості послуги за перевезення, зазначеної в накладній. 
При незгоді із сумою нарахувань та стягнення платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2 договору (п. 4.9 Договору).
Відповідно до п. 4.10 Договору у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми.
У пункті 4.11 Договору визначено, що наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди.
Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 12.1 Договору).
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідно до залізничних накладних № 35334994, 35565308, 3563377, 525568, 525584, 35866664, 35892199, 36364685, 36378271, 36235133, 39482393, 39827431, 39891213, 36113587, 36113827, 36177186, 36278125, 36402121, 36508265, 36706240, 36634202, 36634228, 36649168, 36770600, 36861557, 36861821, 36874923, 36875136, 36888626, 36902823, 36948123, 37094547, 37592318, 37592672,           37753555, 37833795,           37969375,38125076, 38250841, 38294518, 38294641, 38429767, 38612917, 38712980, 38250858, 38909529, 39032016, 39105663, 39247366, 39672464, 39672654, 39672712, 39672811, 39672944, 39763156, 39779152, 39942990 відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги відповідно до тарифної схеми, передбаченої п. 14.1 розділу ІІ Тарифного керівництва № 1, із застосуванням коефіцієнту - винятковий тариф 2005. 
Поряд з цим, 13.12.2019          за переліком № 20191213 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 59.429,50 грн за залізничними накладними №№ 35334994, 35565308, 35653377, 525568, 525584.
16.12.2019 за переліком № 20191216 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 9.837,10 грн за залізничними накладними №№ 35866664, 35892199.
18.12.2019 за переліком № 20191218 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 12.638,70 грн. за залізничними накладними № 36364685, 36378271.
20.12.2019 за переліком № 20191220 відповідач здійснив до списання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 60.385,00 грн. за залізничними накладними №№ 36113587, 36113827, 36177186, 36278125, 36402121, 36508265, 36706240.
23.12.2019 за переліком № 20191223 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 78.662,40 грн. за залізничними накладними №№ 3664202, 36634228, 36649168, 36770600, 36861557, 36861821, 36874923,36875136,36888626, 36902823.
26.12.2019 за переліком № 20191226 відповідач здійснив до списання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 45.476,70 грн. за залізничними накладними № № 36948123, 37094547, 37592318, 37592672.
02.01.2020 за переліком №20200102 відповідачем здійснив до списання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 120.326,90 грн за залізничними накладними №№ 37753555, 37833795, 37969375, 38125076, 38250841, 38294518, 38294641,38429767,38612917, 38712980, 38250858.
08.01.2020 за переліком № 20200108 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 47.939,90 грн. за залізничними накладними № № 38909529, 39032016, 39105663, 39247366, 39482393, 39672464.
09.01.2020 за переліком № 20200109 відповідач здійснив досписання провізної плати за перевезення вагонів (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 74.337,20 грн. за залізничними накладними № № 39672654, 39672712, 39672811, 39672944, 39763156, 39779152, 39827431, 39891213, 39942990.
Загальна сума списаної відповідачем з позивача провізної плати за вказаними вище накладними становить 509.033,40 грн.
Суд встановив, що відповідно до залізничних накладних № 35334994, 35565308, 3563377, 525568, 525584, 35866664, 35892199, 36364685, 36378271, 36235133, 39482393, 39827431, 39891213, 36113587, 36113827, 36177186, 36278125, 36402121, 36508265, 36706240, 36634202,           36634228, 36649168, 36770600, 36861557, 36861821, 36874923, 36875136, 36888626, 36902823, 36948123, 37094547, 37592318, 37592672, 37753555, 37833795, 37969375, 38125076, 38250841, 38294518, 38294641, 38429767, 38612917, 38712980, 38250858, 38909529, 39032016, 39105663, 39247366, 39672464, 39672654, 39672712, 39672811, 39672944, 39763156, 39779152, 39942990 перевізник надав послуги з перевезення порожніх вагонів позивача (код вантажу 421034), які слідували на станцію призначення під навантаження. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач безпідставно здійснив списання грошових коштів (провізної плати) у розмірі 895.062,48 грн з особового рахунку позивача, при цьому виконав зобов`язання з повернення зазначених коштів лише частково, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 511.844,00 грн.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач неправомірно вніс до графи 15 накладних СМГТ "Найменування вантажу" інформацію про те, що вагони слідують під навантаження, оскільки відповідно до умов Договору від 15.07.2016 № Л/ДН-4/770/М/п про експлуатацію залізничної під`їзної колії АТ "Укрспецтрансгаз" у позивача немає пункту навантаження на станції Долина, а є лише вивантаження вантажів, тому відповідач правомірно здійснив досписання провізної плати із застосуванням вищого коефіцієнту.

За приписами частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України  загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 ЦК України).
Нормативно-правове регулювання законодавства про залізничний транспорт передбачено частиною 1 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" за якою, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.
Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457. Окрім того, ним регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Згідно зі статтею 3 Статуту залізниць України дія цього Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.
Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Отже, належним чином оформлена залізнична накладна є угодою на перевезення вантажів залізничним транспортом, і надання послуг з її візування не потребує укладення окремого договору.
Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів.
Згідно зі ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.
При цьому статтею 24 Статуту залізниць України визначено, що саме вантажовідправники   несуть   відповідальність за всі наслідки  неправильності,  неточності  або  неповноти  відомостей, зазначених ними у накладній.     Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також   періодично   перевіряти  кількість  та  масу  вантажу,  що зазначаються у накладній.
Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.
Статтею 62 Статуту залізниць України визначено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення  вантажів  і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.
Пунктом 4.2 договору встановлено, що оплала послуг здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2. розділу 14 договору.
Згідно з пунктом 2.1.6.1 договору замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.
По закінченню звітного місяця, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику в електронному вигляді виписки з його особового рахунку та зведену відомість для її підписання. Замовник протягом 5 робочих днів зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість або підписати її із зауваженнями. У випадку якщо одна із сторін не підписала зведену відомість протягом 15 днів з дня отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається підписаною обома сторонами (п. 4.7, 4.8 договору). 
При незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2 договору (пункт 4.9).
Пунктом 4.10 договору передбачено право перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.
Наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди (пункт 4.11 договору).
Таким чином, укладаючи в межах чинного законодавства договір на основі вільного волевиявлення, позивач погодився на встановлення особливого порядку здійснення розрахунків між сторонами, беручи при цьому на себе відповідні зобов`язання, в тому числі, але не виключно, внесення попередньої оплати за надані в майбутньому послуги, право перевізника на здійснення перерахунку (як в сторону збільшення так і зменшення) та наступне стягнення недоотриманих грошових коштів у вигляді плати за послуги перевезення за рахунок внесеної замовником передоплати.
Водночас перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.
Так, відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.
Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил (п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів).
Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.
Згідно з п. 1.5 Правил оформлення перевізних документів перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".
Заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п. 5.1 Правил оформлення перевізних документів).
Відповідно до п. 5.3 Правил оформлення перевізних документів якщо перевіркою на станції призначення виявлено перебір платежів, то сума перебору зазначається у графах 43-45.
Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п 5.4 Правил оформлення перевізних документів). 
Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.
Таким чином перевізник в разі перевірки внесених відправником відомостей до накладної зобов`язаний скласти відповідний акт на підтвердження обставин їх неправильності чи неточності.
Однак жодних доказів невідповідності визначення позивачем "найменування вантажу" у спірних залізничних накладних суду надано не було (акт загальної форми або акт перевірки про встановлення невідповідності визначеного найменування вантажу позивачем фактичним обставинам).
Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України (абзац 1 статті 57 Статуту).
Приписами пункту 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту) встановлено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем була узгоджена ціна договору як провізна плата шляхом заповнення саме відповідачем на станції відправлення графи 30 "Тарифні відмітки" накладної. 
Сторони не заперечують обставини того, що оплату на підставі внесених до накладних даних позивач здійснив у повному обсязі.
При цьому відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження проведення перевірки правильності сплаченої провізної плати шляхом складання актів загальної форми, як то передбачено п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів.
Вартість залізничних перевезень в Україні визначається згідно зі Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5.04.2009 за №340/16356 із змінами і доповненнями (далі - Тарифне керівництво або ТК). 
Згідно з пунктом 2 Тарифного керівництва тарифи, збори та плати, наведені в цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування, що включені в постійну експлуатацію, для всіх суб`єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб), які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом.
При цьому згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 30 "Тарифні відмітки" заповнюються залізницею відповідно до Тарифного керівництва, вказуються номер групи, позиції, схеми, відстань перевезення. У разі застосування виняткового тарифу вказується його код.
Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва  відправник повинен іменувати вантаж у перевізних документах внутрішнього сполучення - відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ), яка видається окремо.
Підпунктом  3.3 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва встановлено: якщо на станції призначення виявлено, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") під попереднім неточним найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача. Після видачі вантажу перерахунки, зумовлені неточним найменуванням вантажу, не допускаються ані на вимогу залізниці (перевізника), ані за заявою одержувача.
Відповідно до підпункту 14.1 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва  плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.
Так, пунктом 14.7 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва для застосування правил тарифів, визначених цим розділом, під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі "Найменування ватажу" ("Наименование груза") залежно від призначення та цілі використання проставляються відмітки: для внутрішнього сполучення - крім відміток, передбачених Правилами перевезення вантажів, "Направляється ... (із ремонту, на промивку, на пропарку, на дезінфекцію, на дезінсекцію, для продажу, на брухт, для зміни власника, для здачі в оренду, на/після модернізацію(ї) тощо)".
Таким чином, за тарифною схемою 14 справляється плата за перевезення вагонів в порожньому стані з обов`язковим зазначенням у графі "Найменування ватажу" мети направлення рухомого складу.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 (зі змінами та доповненнями), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 341/16357, затверджено Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.
Зокрема, до плати за перевезення порожніх вагонів (коди Алфавітного списку вантажів ЄТСНВ 421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157) застосовуються відповідні коефіцієнти - рядок 9 таблиці Коефіцієнтів:
- з-під вивантаження вантажів 1-го тарифного класу, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт" під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження - 1,242 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 1,088 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);
- з-під вивантаження вантажів 2-го тарифного класу, продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторні вагони та криті, переобладнані з рефрижераторних вагонів, фітингові платформи, вагони для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) - 1,885 (винятковий тариф 2005) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019  № 205) та 1,651 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);
- з-під вивантаження вантажів 3-го тарифного класу під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; з провідниками; в (із) ремонт(у); пересилка після вивантаження на промивання, пропарку, дезінсекцію та дезінфекцію; в інших випадках - 3,023 (винятковий тариф 2006) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 2,647 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017).
При цьому винятковий тариф 2005 застосовується у випадку перевезення вагонів з-під вивантаження під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження, тобто зі станції вивантаження вантажу до станції наступного навантаження.
Як вже зазначалось, відповідно до положень підпункту 14.7 п. 14 розділу II Тарифного керівництва № 1 для застосування тарифів під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі найменування вантажу залежно від цілі використання проставляються відмітки.
Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. 
З поданих позивачем доказів вбачається, що вагони у порожньому стані направлялись позивачем зі станції відправлення Долина під навантаження. Тип вагонів - цистерна, останній вантаж - фракція пропан-бутанова. При цьому згідно з відміткою у графі "Найменування вантажу" спірні порожні вагони слідували під навантаження зі станції (Долина), на якій вони були розвантажені та опломбовані.
При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо відсутності у позивача пункту навантаження на під`їзній колії, оскільки пунктом 13 Договору №Л/ДН-4/770/М/п передбачено виконання подвійних операцій - вагони після вивантаження вважаються поданими під навантаження через ___-___ год. ____ хв. з моменту подачі (передачі).
Тобто згідно з внесеними позивачем відомостями до накладної відповідач на станції відправлення вірно визначив тариф на перевезення - за тарифною схемою 14.1 розділу ІІ Тарифного керівництва № 1 та із застосуванням  виняткового тарифу 2005, що відповідає підрядку 2 рядку 9 таблиці Коефіцієнтів, визначених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами).
З огляду на викладене місцевий суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди - без складання відповідних документів, передбачених Правилами оформлення перевізних документів, та внесення змін до накладних згідно з вимогами Тарифного керівництва №1.
При цьому місцевий суд також вірно встановив, що обґрунтованою сумою, яка підлягає до стягнення з відповідача як неправомірно списаний відповідачем залізничний тариф за перевезення, здійснене відповідно до залізничних накладних № 35334994, 35565308, 3563377, 525568, 525584, 35866664, 35892199, 36364685, 36378271, 36235133, 39482393, 39827431, 39891213, 36113587, 36113827, 36177186, 36278125, 36402121, 36508265, 36706240, 36634202, 36634228, 36649168, 36770600, 36861557, 36861821, 36874923, 36875136, 36888626, 36902823, 36948123, 37094547, 37592318, 37592672,           37753555, 37833795, 37969375, 38125076, 38250841, 38294518, 38294641, 38429767, 38612917, 38712980, 38250858, 38909529, 39032016, 39105663, 39247366, 39672464, 39672654, 39672712, 39672811, 39672944, 39763156, 39779152, 39942990, є сума у розмірі 509.033,40 грн, а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 511.844,00 грн підлягають частковому задоволенню, а саме у попередньо зазначеній сумі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня    2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021  у справі №910/3953/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021  у справі №910/3953/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021  у справі №910/3953/21.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3953/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 19.08.2021.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                О.В. Попікова

                                                                                В.А. Корсак