Ухвала
 
09 вересня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 186/1485/20 
провадження № 61-14237ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування. 
 
Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено. 
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення повністю. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішено з огляду на наступне.
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними. 
 
Касаційну скаргу направлено до Верховного Суду 20 серпня 2021 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявники отримали 05 серпня 2021 року, однак доказів на підтвердження цього не надають. 
 
Наведені заявниками причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.
 
Ураховуючи викладене, заявникам необхідно протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та наданням відповідних доказів.
 
Крім того, заявникам необхідно уточнити прохальну частину поданої касаційної скарги з урахуванням положень статті 409 ЦПК України про повноваження суду касаційної інстанції і згідно з вимогами пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати копії касаційної скарги (у новій редакції) відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 11 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк