Дата документу 14.07.2021 Справа № 937/7499/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 937/7499/20                                              Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/2438/21 Колодіна Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:        Бєлки В.Ю.
               Суддів:                Кухаря С.В.
                       Онищенка Е.А.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Медвідь Євген Миколайович до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 13 липня 2019 року о 15 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ 5511 д/н НОМЕР_1 в м. Мелітополі на перехресті вул. Ломоносова та вул. Воїнів Інтернаціоналістів, не обрав безпечної швидкості руху і безпечної дистанції, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем КІА RIO д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався та зупинився попереду. 
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п.12.1,13.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Судове рішення набрало чинності 05 серпня 2019 року. 
Після ДТП представниками страхової компанії було відшкодовано потерпілому грошові кошти в сумі 88 914,40 грн. 
Однак на теперішній час суми відшкодованого страховою компанією збитку недостатньо для покриття всіх понесених витрат. 
Так згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 460/08-19 від 19.08.2019 року, виконаному СОД ТОВ «Клевер Експерт», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля КІА RIO д/н НОМЕР_2 становить 169 948,65 грн. 
Крім того було встановлено, що величина втрати товарної вартості автомобіля КІА RIO д/н НОМЕР_2 становить 17 366,20 грн. 
Вказує, що крім матеріальної шкоди потерпілому була завдана моральна шкода яка виразилась в тому, що він, керуючи транспортним засобом та дотримуючись вимог правил дорожнього руху, потрапив в ДТП під час якої зазнав дуже великого стресу оскільки під загрозою опинилось його життя та здоров`я. Крім того в результаті ДТП був порушений його повсякденний уклад життя, оскільки він був вимушений з`являтись до правоохоронних органів, надавати свідчення, вживати заходів щодо евакуації транспортного засобу з місця ДТП. В подальшому був вимушений звертатись до різних автомобільних майстрів для з`ясування можливості відновлення автомобілю, що також потребувало певного часу та негативним чином відобразилось на повсякденному укладі життя позивача. 
Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що одним із способів відшкодування моральної шкоди може бути грошова компенсація яку повинен буде сплатити відповідач. На думку позивача грошова компенсація в сумі 20 000 грн. зможе зменшити всі негативні наслідки протиправної поведінки відповідача.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 98 400,45 грн. в якості відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, з яких: 81 034,25 грн. – вартість матеріального збитку, 17 366, 20 грн. – величина втрати товарної вартості автомобіля; стягнути моральну шкоду в сумі 20 000, 00 грн. та стягнути понесені судові витрати.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року позовну заяву задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 76 034 грн. 25 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
В інший частині вимог ОСОБА_2 – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 13 184 грн. 40 коп., з яких 12 000,00 грн. витрати на правничу допомогу та 1 184,40 грн. за сплату судового збору.
У апеляційній скарзі  ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не встановлено реальну вартість запчастин, яку було витрачено на їх придбання. Не встановлено місцезнаходження замінених запчастин, що є порушенням його прав, оскільки з нього стягнуто вартість нових запчастин, старі йому не повернуті. Судові витрати стягнуто без врахування пропорційно задоволених позовних вимог. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 13 липня 2019 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, в м. Мелітополі, на перехресті вул. Ломоносова з вул. Воїнів Інтернаціоналістів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , який належить позивачу ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Так, 13 липня 2019 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ««КАМАЗ 55111», д/н НОМЕР_1 , в м. Мелітополі на перехресті вул. Ломоносова та вул. Воїнів Інтернаціоналістів, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «КІА RIO», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався та зупинився попереду. Внаслідок ДТП постраждалих осіб не має, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України/а.с.4/.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 липня 2019 року громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн./а.с.4/.
Постанова набрала законної сили 05 серпня 2019 року.
Встановлено, що на дату скоєння ДТП водій автомобіля марки «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі страховою компанією «АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується Полісом № АО/5471849, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну з франшизою 0,00 гривень. Відповідно до поліса цивільної відповідальності № АО/5471849 страховою «АТ «СГ «ТАС» (приватне) було відшкодовано йому страхове відшкодування в розмірі 88 914,40 грн.
У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 460/08-19 від 16 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 та ТОВ «Клевер Експерт» уклали договори про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить: 164 948,65 грн. 
Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 147 582,45 грн.
Ринкова вартість легкового автомобіля марки «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту ДТП, становить: 348 594,92 грн. 
Величина втрати товарної вартості автомобіля «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить17 366,20 грн.
Відповідно до поліса цивільної відповідальності № АО/5471849 страховою «АТ «СГ «ТАС» (приватне) було відшкодовано позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 88 914,40 грн.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 76 034,25 грн.
Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 460/08-19 від 16 серпня 2019 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить: 164 948,65 грн., страховою «АТ «СГ «ТАС» (приватне) було відшкодовано позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 88 914,40 грн. 
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути матеріальну шкоду на загальну суму 76 034, 25 грн., яка складається з наступного розрахунку: 164 948,65 грн. (заподіяний матеріальний збиток) - 88 914,40 грн. (страхове відшкодування) = 76 034,25 грн. За доводами апеляційної скарги відповідач заперечує проти зазначеної суми відшкодування, але при цьому вказаний вище звіт не спростував, та не зазначив чим саме він не відповідає встановленим судом обставинам, пославшись лише на оцінки проведені страховою компанією. 
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Виходячи з роз`яснень, що містяться в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
З урахуванням викладеного, колегія погоджується з рішенням суду в цій частині, оскільки висновки в цій частині відповідають встановленим обставинам, наведеному обґрунтуванню та ступеню вини кожного.
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року по цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 14 липня 2021 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка

Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                               Е.А. Онищенко