СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р.                                                                 Справа № 922/1197/21  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Дучал Н.М. , суддя  Тихий П.В. 
за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.
за участю представників учасників справи:
позивача - Залеська А.С.
відповідача - Коваль Г.Ю.
розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№ 1386Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21, повний текст якої складено та підписано суддею Прохоровим С.А. у приміщенні господарського суду Харківської області 15.04.2021, винесену за результатом розгляду заяви ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" вх. № 8338 від 13.04.2021 про забезпечення позову у справі
за позовом приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", 61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, код ЄДРПОУ 22649344                         
до Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243                   
про визнання незаконним і скасування рішення та визнання договору оренди землі поновленим,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21 задоволено заяву ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" вх. №8338 від 13.04.2021 про забезпечення позову.
До вирішення спору по суті:
-             зупинено дію п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою”, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові до розгляду справи по суті;
-             заборонено Харківській міській раді (код ЄДРПОУ 04059243, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 6.7) як відповідачу у справі, а також іншим особам, що можуть вчиняти юридично значущі дії для реалізації спірного рішення Харківської міської ради, у тому числі, але не виключно: виконавчим органам Харківської міської ради, КП “Міський торговий ринок” (код ЄДРПОУ 41327291, адреса: 61003, м. Харків, пров. Соборний, б. 1), Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822, адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21, 8-9 поверх) та його структурним підрозділам, у тому числі Відділу у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки - Основ`яненко, б. 7, 4 поверх), державним кадастровим реєстраторам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, юридичним та фізичним особам, які здійснюють землеустрій, проводити будь-які дії щодо поділу, виділення, розробки технічної документації, проекту землеустрою, виділення (встановлення), визначення меж в натурі, передачі в оренду/інше право користування, будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки комунальної власності площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові.
Харківська міська рада із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" про забезпечення позову відмовити.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову у справі та не встановив спроможності застосованих заходів забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Так, апелянт вважає, що  відсутній зв`язок між предметом спору та заходами забезпечення позову у справі № 922/1197/21, що не було досліджено судом першої інстанції при задоволенні заяви про забезпечення позову.
Як зазначає апелянт, з наданих позивачем до позову доказів вбачається, що між Харківською міською радою та ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» укладено договір оренди землі від 03.08.2004 № 66124/04, яким орендарю надана в користування земельна ділянка по пр. 50-річчя ВЛКСМ (ріг вул. Ак. Павлова) для експлуатації торговельного майданчика з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями строком до 01.05.2009.
До вказаного договору між сторонами було укладено додаткову угоду, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2016.
Інші додаткові угоди до договору оренди землі між сторонами не укладалися.
Орендар у порядку та на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не звертався до орендодавця із листом повідомленням про поновлення договору оренди землі з доданими до нього передбаченими цією статтею документами.
З огляду на викладене вище, в силу приписів ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припинився у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.
Вказане призвело до того, що земельна ділянка по просп. Ювілейному (ріг вул. Ак. Павлова) з кадастровим номером 6310136600:09:001:0015, яка була у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 03.08.2004 № 66124/04 прийнята Орендодавцем до земель запасу міста на підставі акту приймання земельної ділянки від 12.05.2020 у зв`язку з тим, що орендар у встановлений строк не повернув земельну ділянку до земель запасу міста.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.04.2021 № 254330005 на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:09:001:0015 проведена державна реєстрація припинення права оренди від 15.05.2020 на підставі акту приймання земельної ділянки від 12.05.2020.
Власником зазначеної земельної ділянки як відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так і в силу прямої вказівки Закону - ст. 83 ЗК України є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, яка мала законні підстави розпоряджатися вказаною земельною ділянкою відповідно до вимог ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування такого заходу забезпечення позову як зупинення дії п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21, є належним способом забезпечення позову, оскільки ним передбачається поділ вказаної земельної ділянки, а значить - припинення її існування як об`єкту цивільних прав, що унеможливить, у разі вирішення спору на користь позивача, ефективно захистити своє право оренди щодо спірної земельної ділянки.
Стаття 93 ЗК України визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Договір оренди землі як єдине джерело права оренди на спірну земельну ділянку припинився в силу прямої вказівки закону - у зв`язку із закінченням строку дії такого договору (ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).
Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)
Державна реєстрація припинення права оренди в силу приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведена 15.05.2020.
Отже, «право оренди» у розумінні законодавства, за «ефективним захистом» якого, на переконання суду першої інстанції, звернувся позивач, відсутнє у позивача як таке.
Також апелянт зазначає про те, що відсутня реальна загроза незворотних наслідків для позивача у разі реалізації відповідачем процедури поділу спірної земельної ділянки до прийняття остаточного рішення у справі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2021 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 10.06.2021.
02.06.2021 від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 10.06.2021 оголошено про перерву у розгляді справи до 17.06.2021.
17.06.2021 від представника позивача надійшли письмові пояснення з окремих питань.
В судовому засіданні 17.06.2021, без постановлення ухвали, оголошено про перерву у судовому засіданні до 01.07.2021.
Представником позивача 29.06.2021 подав до апеляційного суду диск із звукозаписом судових засідань в суді першої інстанції. Зі змісту виступів відповідача, зафіксованих аудіозаписом, випливає, що ХМР до останнього часу приймала орендну плату від позивача за користування спірною земельною ділянкою.  
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради в якому просить суд:
1. Визнати незаконним та скасувати п. 14 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою”, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова.
2. Визнати договір оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04), укладений між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (на момент укладення договору - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”, код ЄДРПОУ 22649344) стосовно оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6310136600:09:001:0015 площею 0,2200 га, що розміщена за адресою: м. Харків, просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах.
3. Визнати укладеною між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (код ЄДРПОУ 22649344) додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельною кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04) в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.
13.05.2021 до суду надійшла заява позивача в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою”, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові до розгляду справи по суті;
- встановлення заборони до вирішення спору по суті Харківській міській раді (код ЄДРПОУ 04059243, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 6.7) як відповідачу у справі, а також іншим особам, що можуть вчиняти юридично значущі дії для реалізації спірного рішення Харківської міської ради, у тому числі, але не виключно: виконавчим органам Харківської міської ради, КП “Міський торговий ринок” (код ЄДРПОУ 41327291, адреса: 61003, м. Харків, пров. Соборний, б. 1), Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822, адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21, 8-9 поверх) та його структурним підрозділам, у тому числі Відділу у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки - Основ`яненко, б. 7, 4 поверх), державним кадастровим реєстраторам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, юридичним та фізичним особам, які здійснюють землеустрій, проводити будь-які дії щодо поділу, виділення, розробки технічної документації, проекту землеустрою, виділення (встановлення), визначення меж в натурі, передачі в оренду/інше право користування, будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки комунальної власності площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21 задоволено заяву ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" вх. №8338 від 13.04.2021 про забезпечення позову.
До вирішення спору по суті:
Зупинено дію п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою”, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові до розгляду справи по суті;
Заборонено Харківській міській раді (код ЄДРПОУ 04059243, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 6.7) як відповідачу у справі, а також іншим особам, що можуть вчиняти юридично значущі дії для реалізації спірного рішення Харківської міської ради, у тому числі, але не виключно: виконавчим органам Харківської міської ради, КП “Міський торговий ринок” (код ЄДРПОУ 41327291, адреса: 61003, м. Харків, пров. Соборний, б. 1), Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822, адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21, 8-9 поверх) та його структурним підрозділам, у тому числі Відділу у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки - Основ`яненко, б. 7, 4 поверх), державним кадастровим реєстраторам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, юридичним та фізичним особам, які здійснюють землеустрій, проводити будь-які дії щодо поділу, виділення, розробки технічної документації, проекту землеустрою, виділення (встановлення), визначення меж в натурі, передачі в оренду/інше право користування, будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки комунальної власності площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові.
Задовольняючи заяву компанії ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація рішення Харківської міської ради до прийняття рішення у даній справі по суті та набуття ним чинності створює реальну загрозу для прав та інтересів позивача, який звернувся до суду з позовом саме про визнання незаконним та скасування п. 14 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21, оскільки, зі змісту ч. 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України можна зробити висновок, що земельна ділянка припинає існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено наступне:
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.
У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
При цьому, суд відзначає, що заяву про забезпечення позову викладено письмово, вона містить чіткі та зрозумілі аргументи на підтримку своїх доводів. Судом також враховано дію карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). З огляду на це суд не вбачає підстав для проведення судового засідання з метою вирішення заяви про забезпечення позову.
Оскільки, наданих заявником пояснень у своїй заяві, достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає, що підстав призначати судове засідання немає.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії, як даному випадку.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Відтак, для обґрунтування позивачем необхідності застосування заходів забезпечення позову є достатнім надання доказів, які вказують на те, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були, тобто надають достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.
Згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Так, право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін [рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19 березня 1997 року. п. 40. Reports of Judgments and Decisions 1997-11]. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок [рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), GCJ. N 22774/93, n. 66. ECHR 1999-V].
Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
У ч. 1 ст. 137 ГПК України серед заходів забезпечення позову передбачаються, зокрема, заборона відповідачу вчиняти певні дії (п. 2), а також заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4).
Предметом позовних вимог у даній справі є: її визнання незаконним та скасування п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою”, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова; 2) визнання договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04), укладений між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (на момент укладення договору - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”, код ЄДРПОУ 22649344) стосовно оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6310136600:09:001:0015 площею 0,2200 га, що розміщена за адресою: м. Харків, просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах; 3) визнання укладеною між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (код ЄДРПОУ 22649344) додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 03.08.2004 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 03.08.2004 за № 66124/04) у запропонованій редакції.
Однак, як відомо із загальнодоступних джерел, рішенням 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 “Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою” (п. 14 додатку № 2 до рішення) територіальній громаді м. Харкова надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) комунальної власності для експлуатації торговельного майданчику з організацією торгівлі автозапчастинами та автомобілями по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова. Фінансування робіт із землеустрою забезпечити за рахунок коштів КП “Міський торговий ринок” згідно укладеної угоди з розробником документації із землеустрою.
Таким чином, реалізація вищевказаного рішення Харківської міської ради до прийняття рішення у даній справі по суті та набуття ним чинності створює реальну загрозу для прав та інтересів позивача, який звернувся до суду з позовом саме про визнання незаконним та скасування п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21, оскільки в разі припинення юридичного існування земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:09:001:0015  захист прав позивача і виконання можливого рішення суду стане значно ускладненим або взагалі неможливим.  Саме поділ земельної ділянки, згідно із змістом ч. 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України припиняє її існування як об`єкту цивільних прав, а її державна реєстрація підлягає скасуванню.
Отже, сама правова природа поділу земельної ділянки в контексті заявлених позивачем позовних вимог свідчить про існування реальної загрози незворотних наслідків для позивача у разі реалізації відповідачем процедури поділу спірної земельної ділянки до прийняття остаточного рішення у даній справі. У разі настання для позивача таких негативних наслідків, він не зможе захистити свої права та інтереси без нових звернень до суду.
Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, колегія суддів зважає на дві суттєві обставини. 
По-перше, в судовому засіданні суду першої інстанції по даній справі відповідач, ХМР, визнала, що отримує орендну плату за оренду спірної земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:09:001:0015  по останній час. 
Відповідно до положень ч.1 ст. 75 ГПК України визнані сторонами факти не підлягають додатковому доказуванню. 
Таким чином, факт отримання відповідачем орендної плати і продовження користування позивачем спірною земельною ділянкою є безспірним доказом наявності у останнього статусу землекористувача. 
Відповідно до приписів п. «е» ч.1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» в редакції, яка діяла на час прийняття спірних рішень ХМР, вимагала отримання нотаріальної згоди землекористувача на поділ земельної ділянки. 
Відповідно до пояснень сторін спору, такої згоди відповідач не отримував, а позивач не надавав.  
По-друге, колегія суддів звертає увагу, що поділ земельної ділянки з метою унеможливлення захисту порушених прав землекористувачів є звичним modus operandi Харківської міської ради: в остаточному рішенні у справі № 922/3990/19 встановлено, що аналогічні дії із такими самими порушеннями ХМР вже вчиняла щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6310137500:02:043:0048.
Вищевикладені обставини приводять колегію суддів до висновку про наявність реальної небезпеки унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.     
Тому колегія суддів вважає, що застосування такого заходу забезпечення позову як зупинення дії п. 14 додатку № 2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21, є належним способом забезпечення позову, оскільки ним передбачається поділ вказаної земельної ділянки, а значить - припинення її існування як об`єкту цивільних прав, що унеможливить, у разі вирішення спору на користь позивача, ефективно захистити своє право оренди щодо спірної земельної ділянки.
Встановлення заборони до вирішення спору по суті Харківській міській раді як відповідачу у справі, а також іншим особам, що можуть вчиняти юридично значущі дії для реалізації спірного рішення Харківської міської ради, проводити будь-які дії щодо поділу, виділення, розробки технічної документації, проекту землеустрою, виділення (встановлення), визначення меж в натурі, передачі в оренду/інше право користування, будь - яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки комунальної власності площею 0,2200 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0015) по просп. Ювілейному ріг вул. Академіка Павлова у м. Харкові, також є належним способом забезпечення позову та обґрунтовується тим, що вчинення будь-яких юридично значущих дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного рішення Харківської міської ради, може мати наслідком поділ вказаної земельної ділянки, а значить - припинення її існування як об`єкту цивільних прав, що унеможливить, у разі вирішення спору на користь позивача, ефективно захистити своє право оренди щодо спірної земельної ділянки.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із позовними вимогами. 
Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті, а саме не надає оцінку посиланням заявника на безпідставність та незаконність дій відповідача. 
До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення в разі постановлення його на користь позивача.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який вірно встановивши фактичні обставини справи та правильно застосувавши норми процесуального права, виніс законну та обґрунтовану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.2021 у справі № 922/1197/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 06.07.2021.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий