Справа № 415/1425/21 
Провадження № 33/810/110/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк                                                        25 червня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Оковітова Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 12 травня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 16 лютого 2021 року о 00 годині 21 хвилині у місті Лисичанську по кв. Молодіжному, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДРУкраїни. Огляд на стан сп`яніння, проводився у лікаря нарколога за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, пр-т Перемоги, 54 ж, висновок № 73.

В апеляційній скарзі, яка подана 21 травня 2021 року, захисник Оковітов Р.В. просить, скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що у зв`язку з відрядженням, яке тривало з 10 березня по 09 квітня 2021 року та з 19 квітня по 30 квітня 2021 року, він не мав можливості прибути до суду.
Вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно встановлено необхідні для вирішення справи обставини, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Приводить версію подій, за якою  ОСОБА_1  погодився на пропозицію працівників поліції на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, у зв`язку із відсутністю у працівників поліції відповідного приладу, вони наполягли на тому, щоб обстеження на стан сп`яніння було проведено одразу в медичному закладі. Втім, обстеження було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його результати не можуть бути підставою для притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності.З цього приводу посилається на Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). На переконання захисника, огляд особи на стан сп`яніння в медичному закладі здійсняється за направленням поліцейського, або в разі відмови водія від проходження огляду на місці, або в разі незгоди водія з результатами огляду. При цьому працівники поліції обов`язково мають залучити понятих. Разом з тим, працівники поліції понятих не залучали і не проводили огляд особи, тому підстави для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я були відсутні. Зауважує, що в матеріалах справи відсутні документи, складання яких вимагається Інструкцією, та, які підтверджують наявність нормативно-правового підґрунтя у працівників патрульної поліції та закладу охорони здоров`я для виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Отже з огляду на зазначені вище порушення, вважає, що висновок № 73 від 16 лютого 2021 року є недійсним.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Заслухавши  ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника Оковітова Р.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.
На підтвердження винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на такі докази.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201247 від 16 лютого 2021 року,  ОСОБА_1 в цей день о 00 годині 21 хвилині у місті Лисичанську по кв. Молодіжному, 9, керував транспортним засобом марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДРУкраїни. Огляд на стан сп`яніння, проводився у медичному закладі, що підтверджерджується висновком лікаря № 73 від 16 лютого 2021 року.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2021 року № 73,який проведено в зазначений день в КНП «Центр психічного здоров`я» та встановлено, що  ОСОБА_1 перебував в алкогольному сп`янінні.
Окрім того при апеляційному перегляді були витребувані та досліджені акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2021 року № 73 та направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Вказані документи засвідчують, що огляд водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоровя відбувся з дотриманням вимог Інструкції.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 266 КУпАП, Інструкція передбачають можливість пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також в найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
В супереч доводам апелянта, у даному випадку поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або в найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, що підтверджується дослідженими у суді першої інстанції відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) патрульних поліцейських.
Водій  ОСОБА_1 після з`ясування про відсутність у поліцейських спеціального технічного засобу, погодився на другий варіант проходження огляду, отже слід вважати, що той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
При цьому законодавство про адміністративне правопорушення не регламентує, яким чином повинно бути зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння саме поліцейським, тому апеляційний суд в цій частині не вбачає підстав для визнання огляду, який проведено у закладі охорони здоров`я лікарем, недійсним.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захисника Оковітова Р.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 12 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника Оковітова Р.В. залишити без задоволення, постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 12 травня 2021 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 В.Ф. Люклянчук