ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/17/21 Справа № 201/2994/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року 
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватне підприємство «Добрий дім» про стягнення грошових коштів і судових витрат та за зустрічним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Добрий дім» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором банківського рахунку, -

ВСТАНОВИЛА:
В лютому 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватне підприємство «Добрий дім» про стягнення грошових коштів і судових витрат.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що у 2005 році між ПП «Добрий дом» та ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» укладено договір банківського рахунку, за умовами якого банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 , станом на травень 2014 року на рахунку знаходилися грошові кошти в розмірі 659941.89 грн. Проте, Банк, який здійснював діяльність на території Республіки Крим, тривалий час не виконував зобов`язань, що випливають із договору банківського рахунку, в тому числі відповідачем не виконані зобов`язання за договором перед ПП «Добрий дом». У зв`язку з невиконанням зобов`язань перед кредиторами діяльність відокремлених підрозділів ПАТ КБ «Приватбанк» на території Республіки Крим та міста Севастополя припинена рішенням Банку Росії № РН-33/1 з 21 квітня 2014 року відповідно до Федерального закону 34-ФЗ «Про особливості функціонування фінансової системи Республіки Крим і міста Севастополя на перехідний період». Разом з тим, зобов`язання в частині повернення суми коштів в порядку, встановленому договором ПАТ КБ «Приватбанк» не виконані.
В жовтні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов зустрічний позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Добрий дім» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором банківського рахунку.
В обґрунтування своїх позовних вимог Банк посилався на те, що відповідно до ст. 514 ЦК України станом на час укладення договору відступлення права вимоги ПП «Добрий дом» не було підтверджено належними документами, наявність у нього прав первісного кредитора у зобов`язанні з ПАБ КБ «Приватбанк» в обсязі і на умовах, що існували на момент укладення договору, тобто станом на 01 листопада 2016 року, оскільки на підтвердження обсягу прав кредитора у зобов`язанні ПП «Добрий дом» надано виписку по рахунку за період травень 2014 року. Крім того, ПП «Добрий дом» не здійснило передачу оригіналів документів, які засвідчують наявність прав ПП «Добрий дом», як кредитора, чим порушено норми ст. 517 ЦК України, а позивач ОСОБА_1 , як новий кредитор, не повідомив ПАТ КБ «Приватбанк» про перехід до нього прав у зобов`язанні, та взагалі, не надав доказів переходу до нього прав кредитора, а саме договору банківського рахунку та права вимоги виконання зобов`язання, а саме виконання перед первісним кредитором грошового зобов`язання. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року позовону заяву  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватне підприємство «Добрий дім» про стягнення грошових коштів і судових витрат - задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 659 941 грн. 89 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 6 666 грн.
В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 і Приватного підприємства «Добрий дім» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором банківського рахунку - відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року у справі №201/2994/17 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” задовольнити в повному обсязі.
Відзивів на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, здійснених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у 2005 році між ПП «Добрий дом» та ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» укладено договір банківського рахунку, за умовами якого банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 станом на 28 травеня 2014 року на вказаному рахунку знаходились грошові кошти в розмірі 659941,89 грн.
01 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ПП «Добрий дом» був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого ПП «Добрий дом» поступається, а ОСОБА_1 приймає в повному обсязі права (вимоги), що випливають з грошового зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» і складають право вимагати суму в розмірі 659941,89 грн.
Згідно п. 1.1. Договору цедент поступається, а цесіонарій приймає в повному обсязі права (вимоги), що належать цеденту і випливають з грошового зобов`язання ПАТ КБ “ПриватБанк”.
Відповідно до п. 1.2. Договору до цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що існували на 01.03.2014 року.
Права (вимоги), що належать цеденту, виникли в силу договору банківського рахунка № SEOQNR від 28.04.2005 року і складають право вимагати суму в розмірі 659941,89 грн. (п.1.3 договору).
Згідно п. 1.4. Договору наявність прав (вимог) в розмірі 659941,89 грн. підтверджується звітом про дебетові та кредитні операції по рахунку № НОМЕР_3 за період травень 2014 року.
Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору цедент несе відповідальність за достовірність інформації, що передається відповідно до цього договору, документів і гарантує наявність усіх відступлених цесіонарію прав (вимог). Цедент відповідає перед цесіонарієм за недійсність переданого за цим договором права вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку. 
Також, судом першої інстанції було встановлено, що зобов`язання в частині повернення суми коштів в порядку, встановленому договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконані, у зв`язку з невиконанням зобов`язань перед кредиторами діяльність відокремлених підрозділів ПАТ КБ «Приватбанк» на території Республіки Крим та міста Севастополя припинена рішенням Банку Росії № РН-33/1 з 21 квітня 2014 року відповідно до Федерального закону 34-ФЗ «Про особливості функціонування фінансової системи Республіки Крим і міста Севастополя на перехідний період». 
Отже, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , що останній вважає, що внаслідок зміни кредитора за договором цесії від 01 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником по грошовим зобов`язанням перед ним в розмірі 659941,89 грн. 
Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою унаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. 
Тобто, згідно вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватись тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Враховуючи викладене, ПП «Добрий Дім» повинен був підтвердити належними та достатніми документами, наявність та обсяг його прав, як кредитора у зобов`язанні, що існували на момент укладення договору, тобто на 01.11.2016 року. 
Разом з тим, право вимоги передані ПП “Добрий Дім” до ОСОБА_1 у тому обсязі, що існували станом на 01.03.2014 року на суму 659941,89 грн.
При цьому ці права відповідно до договору підтверджуються звітом по дебетових і кредитових операціях по рахунку № НОМЕР_3 за період “травень 2014 року”, в якому сума зазначена за мінусом 659941,89 грн., з вихідним залишком — нуль гривень.
Також, необхідно врахувати, що відповідно до Договору права вимоги за рахунком № НОМЕР_3 , як вказано позивачем, виникли в силу Договору банківського рахунку №SEOQNR від 28.04.2005 року, але в самому договорі на відкриття рахунку не зазначено номеру рахунку.
Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлених обставин по справі, істотні умови договору передання права вимоги від 01.11.2016 року не відповідають закону, дійсності та суперечать самі собі й документам, якими такі повинні бути підтвердженні. 
Відповідно до п.2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 
Тобто, позивач ОСОБА_1 всупереч п. 2 ст. 517 ЦК України належним чином не підтвердив перехід до нього прав кредитора у зобов`язанні та відповідних доказів не надав.
Оскільки, предметом договору відступлення права вимоги (цесії) від 01.11.2016 року є право вимоги за договором банківського рахунку №26007054801127, сума в розмірі 659941,89 грн., тому при укладенні договору відступлення права вимоги сторонами не було дотримано матеріальних норм, що регулюють відносини за договором банківського рахунку.
Крім того, відповідно до договору права вимоги виникли в силу договору банківського рахунку, але самого оригіналу договору на відкриття рахунку не передано ОСОБА_1 та не надано для огляду суду.
Також, матеріали справи не містять та не надано й ОСОБА_1 додатки до Договору відступлення права вимоги, які зазначені у п.5.5. Договору від 01.11.2016 року.
Правовідносини з обслуговування банківського рахунку регулюються, зокрема, інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.
За приписами п.1.5. Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.
Відповідно до п. 1.9. Інструкції договір банківського рахунку укладається в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобовязаний надати клієнту під підпис.
Отже, відповідно до чинного законодавства договір банківського рахунку між сторонами укладається у двох примірниках, один з яких залишається у клієнта, а тому посилання ОСОБА_1 на існування лише одного примірника, що повинен бути у банку, є необґрунтованими.
При цьому, неналежним доказом є копія звіту по дебетових і кредитових операціях за рахунком № НОМЕР_3 , яку надано ОСОБА_1 , оскільки вказаний документ виконано не на бланку та без реквізитів АТ КБ “ПриватБанк”, не містить мокрої печатки співробітника банку у підтвердження зазначеної в ньому інформації. 
Будь-яких документів, які б свідчили про внесення коштів на рахунок за договором банківського рахунку ОСОБА_1 не надавалось, що ставить під сумнів факт існування правовідносин. 
Отже, первісним кредитором ПП “Добрий Дом” в супереч вимог ст. 517 ЦК України, свого обов`язку щодо передачі оригіналу договору на підтвердження наявності у нього прав кредитора у зобов`язанні, належним чином не виконав, а саме не передав новому кредитору оригінали договору банківського рахунку.
А тому, надані ОСОБА_1 до Банку документи для виплати йому грошових коштів за договором банківського рахунку, не можуть вважатись достатнім підтвердженням існування правовідносин та права вимоги коштів у розмірі 659941,89 грн. 
Щодо позовних вимог АТ КБ “ПриватБанк” про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором банківського рахунку, необхідно зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх позовних вимог Банк посилався на те, що відповідно до ст. 514 ЦК України станом на час укладення договору відступлення права вимоги ПП «Добрий дом» не було підтверджено належними документами, наявність у нього прав первісного кредитора у зобов`язанні з ПАБ КБ «Приватбанк» в обсязі і на умовах, що існували на момент укладення договору, тобто станом на 01 листопада 2016 року, оскільки на підтвердження обсягу прав кредитора у зобов`язанні ПП «Добрий дом» надано виписку по рахунку за період травень 2014 року. Крім того, ПП «Добрий дом» не здійснило передачу оригіналів документів, які засвідчують наявність прав ПП «Добрий дом», як кредитора, чим порушено норми ст. 517 ЦК України, а позивач ОСОБА_1 , як новий кредитор, не повідомив ПАТ КБ «Приватбанк» про перехід до нього прав у зобов`язанні, та взагалі, не надав доказів переходу до нього прав кредитора, а саме договору банківського рахунку та права вимоги виконання зобов`язання, а саме виконання перед первісним кредитором грошового зобов`язання. 
Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.
Як вбачається із оскаржуваного договору ПАТ КБ Приватбанк не був стороною цього правочину і його укладення не порушує прав останнього, в зв`язку з чим із заявлених у зустрічному позові підстав такий договір визнаний недійсним бути не може; укладаючи оспорюваний договір, сторони при його укладенні та визначенні умов були вільними, зміст договору становили умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними.
Ненадання первісним кредитором новому кредитору договору банківського рахунку та документів, які засвідчують розмір вимоги не можуть бути підставою для визнання оспорюваного договору недійсним. 
А тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог Банку, оскільки Банком не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні правочину сторонами не було додержано вимог, встановлених ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України Банком.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року необхідно скасувати в частині задоволених позовних вимог  ОСОБА_1 .
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватне підприємство «Добрий дім» про стягнення грошових коштів і судових витрат — відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 9 999,00 грн.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року  скасувати в частині задоволених позовних вимог  ОСОБА_1 .
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватне підприємство «Добрий дім» про стягнення грошових коштів і судових витрат — відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 9 999,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова