ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5453/21 Справа № 199/1964/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 39 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська М.В., про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И Л А : 

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська М.В., про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.
Вказана заява  ОСОБА_1  мотивована тим, що він не має можливості оформити спадкові права за померлим ОСОБА_3 , чим порушуються його права.
Враховуючи викладене, заявник просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 , станом на день його смерті — ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_4 .
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадженні.
Ухвала суду мотивована тим, що факт, який просить встановити заявник, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право спадкове, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявник у скарзі просив захистити його порушене право, так як він в заяві жодним чином не зазначив про наявність в нього порушеного права. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності спору про право.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 03 березня 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу з метою прийняття спадщини за померлим сином ОСОБА_3 та померлою дружиною ОСОБА_5 . 
В заяві про встановлення факту, заявник вказує, що на дату смерті його син хоча й не був зареєстрований у квартирі, однак постійно проживав багато років з ним та його дружиною. Отримати у позасудовому порядку документ, що підтверджує факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 з заявником за однією адресою останній не може.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, — залишає заяву без розгляду.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Встановивши, що з заяви ОСОБА_1 , а також доданих письмових матеріалів та документів вбачається спір про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Доводи апелянта в скарзі про те, що заявник у скарзі жодним чином не зазначив про наявність в нього порушеного права, а тому в даному випадку відсутній спір про право, - колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали, так як встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом – існує спір про право, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу  Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко