УХВАЛА

19 липня 2021 року 
м. Київ
Справа №  917/885/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.    В. - головуючий, Волковицька Н.    О., Могил С.К.
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 (головуючий суддя Слободін М. М., судді Хачатрян В. С., Шутенко І. А.)
у справі № 917/885/20
за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах  держави в особі 1) Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України і 2) Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство"    
до 1) Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області і 2)      Товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівська зернова компанія", 
третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області,
про визнання незаконним та скасування розпорядження і визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:
На розгляді колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (судді: Случ О. В. (головуючий), Волковицька Н. О., Могил С. К.) знаходиться касаційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у справі №    917/885/20 за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах  держави в особі 1) Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України і 2) Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" до 1) Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області і 2)      Товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівська зернова компанія", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання незаконним та скасування розпорядження і визнання недійсним договору оренди.
Так, рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №    917/885/20 позов задоволено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 рішення Господарського суду господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №    917/885/20 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, з підстав пропуску прокурором позовної давності.
Прокурор подав касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 та залишити в силі рішення Господарського суду господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі № 917/885/20, при цьому обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування позовної давності у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №    911/3738/17.
Так, у справі №    911/3738/17 до суду звернувся перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінінвест" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Переглядаючи судові рішення у наведеній справі.
Верховний Суд у зазначеній справі навів такий правовий висновок (про неврахування якого зазначає скаржник у касаційній скарзі):
"6.34. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина 2 статті 152 ЗК України). Наведені способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
6.35. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
6.36. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина 2 статті 152 ЗК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
6.37. Заволодіння громадянами та юридичними особами землями, на які поширюється чітка заборона на передання їх у приватну власність з метою будівництва й обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду сформульовано у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц щодо земель водного фонду).
6.38. Отже, зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, а також пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц). Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку.
Тому повернення земельної ділянки лісового призначення державі слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки (схожі висновки вкладено у пункті 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).
6.39. Твердження скаржника про неправомірне залишення судом апеляційної інстанції без розгляду заяви про застосування позовної давності колегія суддів вважає безпідставним з огляду на кваліфікацію позовної вимоги про витребування з незаконного володіння земельної ділянки як негаторного позову, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки".
Тобто, висновок у наведеній вище постанові фактично зводиться до того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (земельної ділянки лісогосподарського призначення) впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, а відтак позовна давність до таких вимог не застосовується.
Разом з тим, Судом встановлено, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 23.12.2020 передала справу №    359/3373/16-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку про те, що зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та вимагаючи повернути таку ділянку. Тому повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі слід розглядати як негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки. 
Зазначені правові висновки наведено Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного господарського суду в постановах від 04.02.2020 у справах №    911/3574/17, №    911/3311/17, №    911/3897/17 та від 03.09.2020 року у справі №    911/3449/17.
При цьому Верховний Суд зазначає, що справи №    911/3574/17, №    911/3311/17, №    911/3449/17 (від правових висновків у яких бажає відступити Перша судова палата Касаційного цивільного суду) є подібними зі справою №    911/3738/17 (на яку посилається скаржник у касаційній скарзі), зокрема з огляду на предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, також у наведених справах має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Крім того, постанови у наведених справах стосуються однієї і тієї ж особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінінвест".
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Ураховуючи, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 359/3373/16-ц стосуватимуться застосування позовної давності у справах за вимогами власника майна щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (земельної ділянки лісогосподарського призначення), що є підставою касаційного оскарження у цій справі, з метою дотримання єдності судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №    917/885/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №    359/3373/16-ц.
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у справі №    917/885/20 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька

                                                                                          С. К. Могил