Ухвала
іменем України 
20 вересня2021 року
м. Київ
справа № 930/733/20
провадження № 51-4116 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 червня 2021 року,
встановив:
За вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 рокуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту затримання та перебування під вартою – з 31 січня 2020 року (відповідно до змісту вироку).
Строк покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 31 січня 2020 року. 
 
Також, цим вироком засуджено ОСОБА_6 , щодо якого судові рішення в касаційному порядку також оскаржуються.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 червня 2021 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року щодо засудженого         ОСОБА_5 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, у мотивувальній частині касаційної скарги захисник вказує на неправильну кваліфікацію дій його підзахисного, при цьому не наводить належних доводів такої позиції з урахуванням змісту судових рішень, та одночасно посилається на невідповідності призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, чим допустив суперечності у своїй скарзі.
До того ж, вимоги захисника стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що він також вказує на незаконність вироку районного суду, чим також допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у касаційній скарзі.  
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд           
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області         від 12 квітня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 червня 2021 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3