22-ц/804/2153/21 
                                                                                266/4029/21 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року                                                                                                       місто Маріуполь

   справа № 266/4029/21
   провадження № 22-ц/804/2153/21   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           судді-доповідача                                      Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                        Зайцевої С.А., Попової С.А., 

сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

розглянув за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Д`яченка Д.О. від 06 липня 2021 року 

в с т а н о в и в:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
02 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця», про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів.
Позовна заява мотивована тим, що внаслідок отриманої травми з 01 серпня 1998 року позивачка є інвалідом другої групи та довічно отримує виплати на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року на користь позивача ОСОБА_1 з Акціонерного товариства «Українська залізниця» стягнуто одноразово у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 41 866 грн 85 коп. та по 1 652 грн 26 коп. щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року з урахуванням проведених виплат, здійснюючи виплати у визначеному розмірі в подальшому.
Відповідачем здійснено щомісячні виплати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої у грудні 2018 року без урахування коефіцієнту зростання мінімальної заробітної плати.
Позивачка просила встановити відшкодування спричиненої шкоди у розмірі 3 253 грн 45 коп. та стягнути недоплачену суму відшкодування за період з січня 2019 року по травень 2021 року у сумі 22 430 грн 67 коп.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 липня 2021 року матеріали цивільної справи №266/4029/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про перерахунок щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що місцем знаходження відповідача є вул. Тверська, буд. 5 у м. Києві, що перебуває поза територіальною юрисдикцією Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області, отже відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України позов має розглядатися за місцем знаходження відповідача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
09 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позовних вимог є вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, а отже, позивач має право звернутися до суду за місцем свого зареєстрованого проживання чи перебування або за місцем заподіяння шкоди, відповідно до вимог ч.3 ст. 28 ЦПК України. Враховую, що місцем спричинення шкоди є залізничний шлях в районі станції «Маріуполь-порт» в Приморському районі м. Маріуполя, позивачка просить направити справу для розгляду до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області.
Доводи інших учасників справи
Правом подання відзиву інші учасники справи не скористалися.
Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Ткаченко Т.Б.
Ухвалою апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
19 квітня 1980 року при переході через залізничний шлях в м. Маріуполі в районі станції «Маріуполь-порт» в Приморському районі м. Маріуполя ОСОБА_1 була травмована вагоном Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги та отримала ушкодження, внаслідок чого з 01 серпня 1988 року визнана інвалідом 2 групи безстроково з втратою працездатність на 100%. 
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 1989 року з Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги стягнуто на її користь в рахунок відшкодування шкоди за період з 13 березня 1989 року по 13 червня 1989 року одноразово 91 руб. 11 коп. та, починаючи з 14 червня 1989 року, довічно по 30 руб. 37 коп. щомісячно. 
При винесенні судового рішення судом здійснений розрахунок відшкодування шкоди, виходячи з середньомісячної заробітної плати позивача і визначений розмір щомісячних платежів в розмірі 30 руб. 37 коп. безстроково, а в подальшому у зв`язку із збільшенням середньомісячної заробітної плати позивачу щомісячно виплачувалося по 105,74 грн. 
На підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2013 року з 01 вересня 2013 року щомісячні платежі збільшено до 514,78 грн та стягнуто з відповідача одноразово у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 01 січня 2004 року по 30 серпня 2013 року в розмірі 21 004,36 грн. З лютого 2016 року відповідач перестав сплачувати позивачу щомісячні платежі. У зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та підвищенням вартості життя позивач вважає, що в неї виникло право на збільшення розміру відшкодування шкоди з 1 грудня 2013 року.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року, стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 одноразово у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 41 866,85 грн та по 1 652,26 грн щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року з урахуванням проведених виплат, здійснюючи виплати у визначеному розмірі в подальшому.

Мотивувальна частина
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Передаючи справу на розгляд Печерському районному суду міста Києва, суд виходив із того, що справа не підсудна Приморському районному суду міста Маріуполя Донецької області та підлягає передачі на розгляд іншому суду.
Але з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.
Згідно з нормами ЦПК України територіальна підсудність цивільних справ поділяється на загальну за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 ЦПК України), альтернативну за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України) та виключну (стаття 30 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.
Згідно з частиною 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтовуючи передачу справи на розгляд Печерському районному суду міста Києва, суд першої інстанції послався на те, що місце знаходження відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» перебуває поза територіальною юрисдикцією Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області.
Обґрунтовуючи визначення підсудності поданого позову, ОСОБА_1 вказує, що шкода була їй спричинена в районі станції «Маріуполь – порт» в Приморському районі м. Маріуполя.
Відповідно до статті 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд, згідно з вимогами статті 197 ЦПК України - вирішити питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
А тому, у суду першої інстанції, якому була підсудна справа на час пред`явлення позову, були відсутні належні процесуальні підстави для передачі справи за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.
Таким чином, на час звернення до суду із зазначеним позовом, позивачем дотримано вимоги щодо територіальної підсудності у відповідності до вимог частини 3 статті 28 ЦПК України, тому передбачені законом підстави для передачі справи на розгляд іншому суду відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалу від 06 липня 2021 року постановлено з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному статтею 379 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 липня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                   О.М. Пономарьова

Судді                                                                                                      С.А. Зайцева

                                                                                                                С.А. Попова