ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року                                                                                          м.Дніпро         Справа №  8/146/10
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)                         
суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.        
при секретарі судового засідання Абадей М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "МетаБанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 (прийняту суддею Боєвою О.С., повне судове рішення складено 18.05.2021) у справі № 8/146/10  
за позовом: Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" 
до відповідача: Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи   ОСОБА_1 
про стягнення суми
ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст заявлених вимог. 

До Господарського суду Запорізької області 29.04.2021 надійшла заява Акціонерного товариства "МетаБанк" про видачу дубліката наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 8/146/10 про стягнення з СПД ОСОБА_1 на користь АТ "МетаБанк", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства  "МетаБанк",  заборгованості за кредитним договором у розмірі 208 593, 55 грн. і судових витрат в розмірі 2 322, 00 грн., та поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного наказу до виконання. 

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 8/146/10  у задоволенні заяви Акціонерного товариства "МетаБанк" про видачу дубліката наказу у справі № 8/146/10 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання  - відмовлено. 

Приймаючи зазначену ухвалу, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що за інформацією Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м.Дніпро) постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 02.03.2017, то, відповідно, строк пред`явлення до примусового виконання наказу, після його переривання, спливав - 02.03.2020. Доказів направлення (вручення) Вознесенівському  ВДВС у м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області  та Вознесенівському  ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)  заяв про надання інформації щодо стану виконавчого провадження, суду не надано.  При цьому, суд зазначав заявнику про необхідність подання таких доказів в ухвалі від 05.05.2021. У зв`язку із цим, суд зазначив, що заяви не є належним доказом звернення стягувача до органу державної виконавчої служби з метою вжиття заходів для отримання інформації щодо стану  ініційованого ним виконавчого провадження. Із запитом за вих. № б/н від 26.02.2021, на який органом державної  виконавчої служби надано відповідь від 15.03.2021 за вих. № 50325377, АТ "МетаБанк" звернулось за минуванням майже одного року після спливу строку пред`явлення наказу до виконання.
Відповідно, заявником не зазначено про обставини (та не надано відповідних доказів), які протягом тривалого часу об`єктивно перешкоджали реалізувати таке право, в тому числі шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення вчинення відповідних дій заявником не надано. У зв`язку із цим суд вважає необґрунтованими доводи АТ "МетаБанк" про те, що на час звернення до суду строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив з не залежних від стягувача підстав. Оскільки відповідно до положень п. 19.4 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України  дублікат виконавчого документа може бути виданий судом лише в разі, якщо відповідна заява надійшла до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та враховуючи відмову судом в поновленні цього строку, у задоволенні заяви АТ "МетаБанк" в частині вимог про видачу дубліката  наказу судом також відмовлено. 

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "МетаБанк" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 8/146/10, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та задовольнити заяву Акціонерного товариства "МетаБанк" про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.    
4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що Вознесенівський  ВДВС не зміг документально підтвердити направлення оригіналу виконавчого документу на адресу стягувача та отримання оригіналу виконавчого документу стягувачем. В результаті проведення перевірки журналів вхідної кореспонденції банку встановлено, що вказаний виконавчий документ до банку не повертався. За таких обставин, банк вважає, що зазначений виконавчий документ було втрачено. 
Апелянт зазначає, що не міг своєчасно подати витребувані судом докази направлення запитів до відділів виконавчої служби,  оскільки ухвалу суду отримав після судового засідання, в якому розглянуто заяву банку по суті. Зазначені докази направлення, які зберіглися, апелянт додав до апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала порушує його права, як стягувача у виконавчому провадженні. Судове рішення боржником у добровільному порядку не виконано, а тепер стягувач і в примусовому порядку позбавлений можливості його виконати.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "МетаБанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 8/146/10; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 31.08.2021 о 15:00 год.
В судовому засіданні 31.08.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.07.2010 у справі № 8/146/10 позов Публічного акціонерного товариства "Мета Банк"задоволено, стягнуто з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи   ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" заборгованість за кредитним договором № 32-14-07/0020-К від 20.02.2007 в сумі 208 593,55 грн., суму 2 086,00 грн.   державного мита та суму 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. 
На виконання зазначеного рішення Господарським судом Запорізької області 26.07.2010 видано відповідний наказ зі строком пред`явлення його до виконання - до 27.07.2013. 
Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 30.09.2010 рішення Господарського суду Запорізької області від 07.07.2010 по справі № 8/146/10 залишено без змін. 
11.08.2010 державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання вказаного наказу. Відповідна постанова наявна в матеріалах справи.
Позивач зазначає, що наказ неодноразово подавався до виконання, проте повертався без виконання у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.
Відповідно до листа Вознесенського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі № 50325377 від 15.03.2021 на виконанні вказаного відділу державної виконавчої служби перебував вищевказаний наказ - 02.03.2016 відкрито виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. 02.03.2017 державним виконавцем, на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, яка разом із виконавчим документом рекомендованим листом надіслана на адресу стягувача. Строк зберігання документів (реєстру відправки поштової кореспонденції), що підтверджують поштове відправлення виконавчого документа та постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу 1 рік, який сплив у 2018 році. Повторно виконавчий документ на виконання до  Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі не надходив.
Згідно довідки позивача № 10/1306.1 від 26.04.2021 перевіркою вхідної кореспонденції за період з 02.03.2017 по 06.04.2021 встановлено, що вищевказаний наказ на адресу банка не надходив, а отже втрачений та на примусове виконання не пред`явлений. Станом на 26.04.2021 рішення Господарського суду Запорізької області від 07.07.2010 у справі № 8/146/10 боржником не виконано.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 19.4 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Норми Господарського процесуального кодексу України      не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Отже, необхідними умовами для видачі судом      дубліката наказу є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу      дубліката      виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Згідно статті 329 ГПК  України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом (частина перша статті 116 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017).
За змістом п. 1 частин першої, п. 2 частини другої статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 (у редакції чинній на момент видачі наказу суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років. Строки, зазначені у частині  першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень господарських судів - з наступного дня  після  набрання  рішенням  законної сили.
Згідно з приписами статті 22 зазначеного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016. 
У пункті 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п. 7 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження").
В частині 1 статті 12 цього Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. 
За положеннями п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" пред`явлення виконавчого документа до виконання перериває строк пред`явлення виконавчого документа.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження").
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (рішення "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року). 
Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", заява 22774/93, 28 липня 1999 року, §63).
При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. Так, в рішенні ЄСПЛ       "Пономарьов проти України"      суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні ЄСПЛ "Устименко проти України"       судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.
Враховуючи вищевикладене, сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має вживати відповідних заходів щодо звернення у встановленому порядку до органів примусового виконання судового рішення на підставі виданого судом виконавчого документа у встановлений законом процесуальний строк.
Згідно з вищезазначеною інформацією Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м.Дніпро) постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 02.03.2017, відповідно, строк пред`явлення до примусового виконання наказу, після його переривання, спливав - 02.03.2020.

Виходячи з вимог процесуального закону, для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання суд повинен дослідити причини пропуску вказаного строку і відновити його у випадку, коли заявник доведе їх поважність. Під поважними обставинами слід розуміти такі, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне, в передбачений строк, пред`явлення наказу до виконання. 
При цьому, процесуальне законодавство не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск цього строку. 
В кожному конкретному випадку причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів.
Визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.
За відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали реалізувати право на подання наказу до виконавчої служби до закінчення строку, встановленого для пред`явлення наказу до виконання, причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання не є поважними.
Заявником в обґрунтування причин пропуску строку пред`явлення наказу до виконання,  зазначено, що вказаний виконавчий документ 02.03.2016 було подано на виконання до Орджонікідзевського ВДВС м. Запоріжжя, копія постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача не надходила. На неодноразові запити (від 17.11.2016, від 15.06.2017, від 07.08.2018, від 04.12.2019, від 13.07.2020) стягувача про надання інформації щодо стану виконавчого провадження відповіді не отримано.  Лише 30.03.2021 АТ "МетаБанк" було отримано лист Вознесенівського ВДВС у м.Запоріжжі від 15.03.2021 вих. № 50325377 у відповідь на письмовий запит АТ "МетаБанк" (вих. № б/н від 26.02.2021). До заяви АТ "МетаБанк" додано довідку  про те, що за результатами перевірки вхідної кореспонденції у період з 02.03.2017 по 26.04.2021 наказ про стягнення заборгованості з СПД ОСОБА_1 на адресу банку не надходив.
До апеляційної скарги банком надано докази направлення Вонесенівському  ВДВС у м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та Вонесенівському  ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) заяв про надання інформації від 07.08.2018, від 04.12.2019, від 13.07.2020. Неподання вказаних доказів направлення до суду першої інстанції банк мотивує обставинами несвоєчасного отримання ухвали суду про витребування таких доказів та про призначене судове засідання. За викладеного, суд апеляційної інстанції приймає вказані нові докази.
Проте, колегія суддів не вбачає підстав дійти висновку, що обставини, викладені заявником, є поважними та такими, що об`єктивно унеможливлювали своєчасно пред`явити наказ до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 19  Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент перебування наказу на примусовому виконанні) особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Аналогічні права містила і стаття 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999.
Стягувач (банк), будучи зацікавленню особою у стягнені за наказом, не маючи тривалий час (з 2016 року) інформації щодо стану виконавчого провадження за наказом вчиняв лише формальні дії з направлення запитів один раз на рік до виконавчої служби. При цьому, не отримуючи відповіді на ці запити не здійснював жодних інших дій для отримання відомостей щодо такого виконавчого провадження, тоді як відповідно до закону мав право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, знімати копії, мав право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця тощо. Також, суд приймає до уваги, що і виконавча служба, і банк знаходяться в одному місті Запоріжжі та на одній вулиці пр. Металургів.
За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав дійти висновку, що банк був об`єктивно позбавлений можливості з 2016 року для з`ясування обставин стану виконавчого провадження за наказом та подальшої втрати такого наказу, відповідно, суд не вбачає об`єктивних підстав, які б перешкоджали повторно своєчасно звернути наказ до примусового виконання або своєчасно звернутися із відповідною заявою до суду першої інстанції про видачу дубліката наказу. Будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення вчинення відповідних дій заявником не надано, а отже вищевикладене свідчить про не сумлінне використання банком його прав.
У зв`язку із цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів банку про те, що на час звернення до суду строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив з не залежних від стягувача підстав. Протягом тривалого часу стягувач не вдавався до дій, спрямованих на примусове виконання рішення у справі № 8/146/10, із заявою про видачу дубліката наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання АТ "МетаБанк" звернувся до суду лише наприкінці квітня 2021 року. 
На підставі всього вищевикладеного колегія суддів дійшла до висновку про недоведеність того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений з поважних причин, тому у задоволенні заяви в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу по справі № 8/146/10 судом першої інстанції підставно відмовлено.
Як зазначено вище, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Враховуючи відмову суду в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у задоволенні заяви АТ "МетаБанк"  в частині вимог про видачу дубліката  наказу по справі № 8/146/10 судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено. 

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "МетаБанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 8/146/10 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 8/146/10  залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, встановлені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повне судове рішення складено 02.09.2021

Головуючий суддя                                                                            Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                     В.О. Кузнецов
          
Суддя                                                                                                          А.Є. Чередко