Справа № 465/5475/20                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.  
Провадження № 33/811/1703/20                         Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - ОСОБА_1 , 
представника - адвоката Петрика І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року,
встановив :
Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2020  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він ОСОБА_1 17.08.2020 року о 19 год 00 хв. у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 71 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук; зіниці не реагують на світло; поведінка, що невідповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного огляду у встановленому законом порядку в медзакладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. 
Апелянт покликається на те, що він взагалі не вживає будь-яких наркотичних засобів і ніколи не перебував у наркотичному сп`янінні. Йому не було надано судом висловити своє відношення до даної справи, оскільки його не було допущено до справи, хоча в приміщенні суду він перебував. Суд отримував клопотання адвоката Петрика І.Я. про виклик свідків та закриття провадження у справі, але ці клопотання вирішував у закритому режимі без його участі. В основу постанови покладено пояснення адвоката Петрика І.Я., які він не давав. Безпосередньо його клопотання від 12.11.2020 про відкладення справи не було враховано і 13.11.2020 суд самостійно прийняв рішення по справі. 
Апелянт наполягає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням ч.5 ст. 266 КУпАП. Крім того йому не було надано можливості користуватися професійною правничою допомогою адвоката. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як це зазначено в протоколі і підтверджено свідками, оскільки він бажав проходити такий огляд в присутності адвоката. Допит свідків в судовому засіданні не проводився.
Крім того апелянт зазначає, що станом на 17.08.2020 була чинна редакція ч.1 ст. 130 КУпАП, де немає притягнення до відповідальності за керування  транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідно, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного п правопорушення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
-протоколом серії ДПР18 № 269778 від 17.08.2020 року; 
-диском з відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції де видно, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду, але хоче з адвокатом, якому дзвонив і такий зможе прибути на місце через 2- 2,5 години, у подальшому через затягування ОСОБА_1 часу поліцейські склали протокол, оскільки останній нічого конкретного не говорив, а лише Констицією України маніпулював як йому адвокат по телефону радив.
-письмовими поясненнями свідків;
-направленням, яке було виписане ОСОБА_1 на огляд, як водію транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що не знав наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Через це наполягав на вчиненні будь-яких дій в присутності адвоката. Телефоном спілкувався з адвокатом, але такий зміг би приїхати на місце зупинки транспортного засобу через 2-2,5 год. Вважає та наполягає, що дії працівників поліції по відношенню до нього були незаконними, однак їх дії в судовому порядку не оскаржував. 
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції  у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. .
Таким чином, покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, не відповідають дійсності. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Вимоги зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема і щодо покликань про відсутність в КУпАП підстав притягувати водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП через внесені зміни до даного кодексу. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 по затягуванню часу та не бажання прийняття будь якого рішення по питанню проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як працівниками поліції так і судом першої інстанції було оцінено, як бажання уникнення відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі . Такі дії підтверджено і підписами свідків у протоколі. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на правопорушника підставно та відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року, щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
       Львівського апеляційного суду                  А.В. Белена