Ухвала
 
01 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/11246/17
провадження № 61-11292св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,             Стрільчука В. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у складі судді Коренюк А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Крижанівської Г. В.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року позов задоволено частково; визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,                        ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинок АДРЕСА_1 ; в частини вимог до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовлено; в решті вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково. Скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва                                        від 19 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» судового збору в сумі 400,00 грн та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким компенсовано товариству з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» витрати по сплаті судового збору в сумі 400,00 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва                           від 19 березня 2019 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду                        ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Вказана справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                   2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
Підстави для виклику сторін відсутні.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва                            від 19 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду                                       від 01 липня 2020 року, призначити до судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук