ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/5332/20 пров. № А/857/7844/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду   від 18 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про  визнання незаконними дій та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Москаль Р.М.,
час ухвалення рішення: 12:19:28,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення: 01.03.2021 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.03.2020 в зарахуванні їй до стажу державної служби період роботи з 20.01.1993 по 24.04.1997 в Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова та Державній податковій адміністрації у Франківському районі м. Львова та обчисленні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ від заробітної плати з урахуванням довідки №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка видана Управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби період роботи з 20.01.1993 по 24.04.1997 в Державній податковій інспекції у Франківському районі м.   Львова та Державній податковій адміністрації у Франківському районі м. Львова та обчислити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ від заробітної плати з урахуванням довідки №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка видана Управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року позов задоволено повністю. Визнано незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.03.2020 зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 20.01.1993 по 24.04.1997 в Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова та Державній податковій адміністрації у Франківському районі м. Львова та обчислити пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ від заробітної плати з урахуванням відомостей довідки №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 20.01.1993 по 24.04.1997 в Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова та Державній податковій адміністрації у Франківському районі м. Львова; обчислити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ від заробітної плати з урахуванням відомостей виданої Управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова довідки №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) гривню 60 коп.
Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 з 20.01.1993 зарахована на посаду старшого державного податкового інспектора ДПІ по Франківському районі м. Львова, 17.05.1994 прийняла присягу державного службовця. З 24.04.1997 звільнена із займаної посади за переведенням до відділення Державного казначейства в Залізничному районі м. Львова. З огляду на те, що робота/служба на посадах в органах державної податкової служби зараховувалась до стажу державної служби відповідно до приписів Порядку №283, спірний період роботи/служби (з 20.01.1993 по 24.04.1997) ОСОБА_1 в органах державної податкової служби, на думку суду першої інстанції, підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при перевірці справи було виявлено помилкове обчислення стажу державної служби, оскільки довідку №12 від 21.01.2020 не мало бути враховано, а тому у позивачки відсутній 20-річний стаж роботи. Натомість, стаж робити позивачки станом на 01.05.2016 становить 18 років 11 місяців 28 днів.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 20.01.1993 по 24.04.1997 року працювала на різних посадах в органах державної податкової інспекції. Так, 20.01.1993 зарахована на посаду старшого державного податкового інспектора ДПІ по Франківському районі м. Львова, 06.05.1994 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу», 17.05.1994 прийняла присягу державного службовця. З 24.04.1997 звільнена із займаної посади за переведенням до відділення Державного казначейства в Залізничному районі м. Львова, 25.04.1997 присвоєно 14 ранг державного службовця, 01.05.1999 присвоєно 13 ранг державного службовця (відповідно до записів в трудовій книжці, а.с. 66-68).
З 30.08.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.75).
21.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви серед інших документів ОСОБА_1 додала довідки:
- №11 від 21.01.2020 про складові для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова; відповідно до даних цієї довідки заробітна плата ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу надходжень та видатків станом на грудень 2019 становила 7650 грн. (а.с. 91);
- №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10,12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, відповідно до даних якої середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2019 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили 6202,34 грн. (а.с. 90).
ГУ ПФУ прийняло рішення №134550006298 від 22.01.2020 про перехід ОСОБА_1 , на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до тексту цього рішення стаж державної служби ОСОБА_1 визначено в розмірі 25 років 7 місяців 13 днів, розмір пенсії позивачки з 01.01.2020 склав 8311,40 грн. (із розрахунку 60% від середньомісячного заробітку, обчисленого на підставі відомостей довідок №11 від 21.01.2020 та № 12 від 21.01.2020 ((7650 грн.+ 6202,34 грн.)*60%. (а.с. 87-88).
В подальшому ГУ ПФУ дійшло висновку, що при прийнятті рішення №134550006298 від 22.01.2020 його посадовими особами помилково зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 20.01.1993 по 24.04.1997 в Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова та Державній податковій адміністрації у Франківському районі м. Львова; як наслідок, в ОСОБА_1 відсутній 20-річний стаж державної служби станом на 01.05.2016. Як наслідок, відповідач дійшов висновку, що відомості довідки №12 від 21.01.2020 не повинні враховуватись; натомість повинні використовуватися відомості довідки №12/1 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією (а.с. 95). З огляду на те, що з 01.05.2016 (набрання чинності Закону №889-VІІІ) до часу звернення позивачка пропрацювала на посаді державного службовця менше 60 місяців, довідка містила дані про виплати за період з 01.05.2016 по серпень 2018 року на суму 73411,04 грн. (12186,43+32113,90+29110,71) поділена на 28 місяців, що становить 2621,82 грн. (а.с.128-129). З таких міркувань відповідач прийняв рішення №134550006298 від 13.02.2020 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , формальною причиною якого вказано «зміна окладу» (а.с.94), за наслідками якого розмір пенсії позивачки з 01.01.2020 визначено в сумі 6163,09 грн. із середньомісячного заробітку 10271,82 грн. (7650   грн.+ 2621,82   грн.)*60%). 
У зв`язку із збільшенням з січня 2020 року розміру посадових окладів державних службовців на зміну довідки №11 від 21.01.2020 управління Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова видало ОСОБА_1 нову довідку №16 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); відповідно до відомостей якої заробітна плата ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу надходжень та видатків станом на січень 2020 року становила 8250 грн. (а.с. 98).
14.02.2020 ОСОБА_1 звернулася до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про перерахунок пенсії на підставі даних довідки №11 від 21.01.2020 (а.с. 97). 17.02.2020 відповідач прийняв рішення №134550006298 (а.с. 96) про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із зміною окладу, згідно з цим перерахунком, розмір пенсії позивачки з 01.01.2020 склав 6523,09 грн. із середньомісячного заробітку 10871,82 грн. (8250 грн.+2621,82 грн.)*60%).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо розміру її пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області скерувало лист №1146-1694/Г-02/8-1300/20 від 10.03.2020 (а.с. 7), котрим інформувало заявницю, що станом на 01.05.2016 в неї відсутній 20-річний стаж роботи на посадах, які віднесені до категорії посад державних службовців (оскільки ранг державного службовця вперше їй було присвоєно ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тому для призначення пенсії враховано, крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років, розмір виплат, що включаються в заробіток починаючи з 01.05.2016. Орган ПФУ повідомив ОСОБА_1 , що їй пенсія державного службовця призначена в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок, розмір пенсійної виплати становить 6523,09 грн. (60% від 10871,82 грн.).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, Закон №3723-ХП втратив чинність, крім статті 37, що застосовуються до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
У відповідності до частини першої статті 37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу» встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 р. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктом 5 Порядку №622 передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
До заяви для призначення пенсії були долучені довідки: №11 від 21.01.2020 про складові для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова; відповідно до даних цієї довідки заробітна плата ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу надходжень та видатків станом на грудень 2019 становила 7650 грн. (а.с. 91); №12 від 21.01.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10,12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, відповідно до даних якої середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2019 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили 6202,34 грн. (а.с. 90).
Довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавку за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Всупереч твердженням апеляційної скарги, довідки видані управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова ОСОБА_1 про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить дані про розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.
Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.
Враховуючи викладене, суд вважає протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо неврахування під час призначення пенсії державного службовця довідок про заробітну плату позивача, виданих управлінням Державної казначейської служби України у Залізничному районі м. Львова.
Пенсія, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Так, у рішенні по аналогічній справі № 466/5138/17 від 19.03.2019 Верховний Суд України, аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17. Враховуючи вищевикладене, позивач також зберігає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, як такий, що досяг пенсійного віку, має понад 30 років страхового стажу та понад 20 років стажу державної служби.
Також позивач зберігає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України « Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, як такий, що досяг пенсійного віку, має понад 30 років страхового стажу та понад 20 років стажу державної служби, а тому відмова відповідача у вирішенні даного питання є протиправною.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 380/5332/20 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено 26.07.2021 року